КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Апеляційне провадження 
№ 22-ц/824/1331/2026 

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2026 року  місто Київ
справа № 752/1444/25

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.
суддів: Ратнікової В.М., Рейнарт І.М.

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 22 травня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Кордюкової Ж.І., у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2024 року позивач ПрАТ «СК «АРКС» звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з відповідача на користь ПрАТ «СК «АРКС» шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 21 862,49 грн, та витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 028,00 грн.
Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 21 листопада 2020 року о 12:45 год. у м. Києві на Одеській площі, на шляхопроводі в напрямку від вул. А. Заболотного, сталася дорожньо-транспортна пригода, за участі автомобіля Suzuki, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля Mercedes, державний номерний знак НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів та завдало матеріальних збитків.
Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 26 січня 2021 року у справі № 752/24826/20 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.
Вказував, що на момент дорожньо-транспортної пригоди, майнові інтереси власника автомобіля Mercedes, державний номерний знак НОМЕР_2 , були застраховані в ПрАТ «СК «АРКС» за договором добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» від 25 червня 2020 року № 273а20ц.
Зазначав, що 27 листопада 2020 року власник автомобіля Mercedes, державний номерний знак НОМЕР_2 , звернувся до позивача з заявою про настання події та про виплату за договором добровільного страхування.
ПрАТ «СК «АРКС» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 110 789,53 грн.
На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Suzuki, державний номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована в Акціонерному товаристві «Просто-страхування» (далі - АТ «Просто-страхування») за полісом обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО4664672, у зв`язку з чим АТ «Просто-страхування» здійснило виплату страхового відшкодування ПрАТ «СК «АРКС», з урахування зносу автомобіля Mercedes, державний номерний знак НОМЕР_2 , у розмірі 88 927,04 грн.
Позивач зазначав, що залишок боргу, який повинен сплатити відповідач становить: 110 789,53 грн. - 88 927,04 грн. = 21 862,49 грн.
Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 22 травня 2025 року у позові ПрАТ «СК «АРКС» відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач ПрАТ «СК «АРКС» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апелянт посилався на те, що АТ «Просто-страхування» відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів застосувало коефіцієнт фізичного зносу складових КТЗ, у зв`язку з чим розмір страхового відшкодування за полісом №АО4664672 становив 88927,04 грн.
Вказував, що розмір страхового відшкодування страховик узгоджує з особою, яка має право на отримання відшкодування, проте страховик самостійно приймає рішення про здійснення чи відмову в здійсненні страхового відшкодування (статті 36, 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). При цьому розмір страхової виплати (страхового відшкодування) з особою, яка завдала шкоди, страховик за законом узгоджувати не зобов`язаний, хоча цей розмір безпосередньо впливає на обсяг відповідальності особи, яка завдала шкоди, за статтею 1194 ЦК України.
Зазначав, що розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов`язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно статті 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності.
Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
У порядку ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки дана справа є малозначною, тому розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Згідно вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що з розрахунку страхового відшкодування у справі №1.003.20.0022012 зробленого ПрАТ «СК «АРКС» вбачається, що під час розрахунку страхового відшкодування в сумі 110789,53 грн, коефіцієнт фізичного зносу не зазначений.
Відомості про те, з урахуванням яких складових було розраховане страхове відшкодування АТ «Просто-страхування» у сумі 88927,04 грн., сплачене на користь позивача, матеріали справи не містять.
Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що з наявних у справі доказів неможливо встановити, чи дійсно заявлені до стягнення грошові кошти є різницею, яка складається з фізичного зносу, чи АТ «Просто-страхування» неправомірно прийняло рішення сплатити зменшену до 88927,04 грн. суму страхового відшкодування, що надає позивачу право вимагати стягнення цієї різниці не з відповідача, а з АТ «Просто-страхування».
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, 23 червня 2020 року між ПрАТ «СК «АРКС» (попередня назва «АТ «СК «АХА Страхування») та ТОВ «Фрі-Сістем» укладений договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №273а20ц, предметом якого є страхування автомобіля Mercedes, державний номерний знак НОМЕР_2 .
21 листопада 2020 року о 12:45 год. у м. Києві на Одеській площі, на шляхопроводі в напрямку від вул. А. Заболотного, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Suzuki, державний номерний знак НОМЕР_1 , не вибрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення із автомобілем Mercedes, державний номерний знак НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів та завдало матеріальних збитків.
Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 26 січня 2021 року у справі №752/24826/20 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.
Відповідно до ч.6ст.82 ЦПК України вирок в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мани місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
27листопада 2020 року директор ТОВ «Фрі-Сістем» Філонов Є.А. звернувся до ПрАТ «СК «АРКС» (попередня назва «АТ «СК «АХА Страхування») з заявою про подію та виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу.
27 листопада 2020 року оглянуто автомобіль Mercedes, державний номерний знак НОМЕР_2 , та складений акт огляду транспортного засобу.
З вказаного акту огляду транспортного засобу від 27 листопада 2020 року вбачається, що пробіг автомобіля становить 45294 км.
Відповідно до рахунку від 30 листопада 2020 року №2120005466 Спільного підприємства у формі ТОВ «Автомобільний дім України-Мерседес бенц» вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Mercedes, державний номерний знак НОМЕР_2 , становить 110789,53 грн.
08 грудня 2020 року ПрАТ «СК «АРКС» (попередня назва «АТ «СК «АХА Страхування») складено страховий акт №ARX2675146, відповідно до якого сума страхового відшкодування становить 110789,53 грн.
Відповідно до розрахунку страхового відшкодування у справі №1.003.20.0022012 розмір страхового відшкодування пошкодженого автомобіля Mercedes, державний номерний знак НОМЕР_2 , становить 110789,53 грн.
14 грудня 2020 року ПрАТ «СК «АРКС» сплатило на рахунок ТОВ «Автомобільний дім Укравто Україна» страхове відшкодування у розмірі 110789,53 грн без ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням №731033.
Відповідно до страхового полісу №АО4664672, цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу Suzuki, державний номерний знак НОМЕР_1 , на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у АТ «Просто-страхування».
Відповідно до платіжного доручення від 18 лютого 2021 року № 2959 АТ «Просто-страхування» виплатило ПрАТ «СК «АРКС» 88927,04 грн, призначення платежу страхове відшкодування за ремонт автомобіля Mercedes, державний номерний знак НОМЕР_2 , згідно з розпорядженням від 18 лютого 2021 року №148942 без ПДВ.
Станом на день розгляду справи ОСОБА_1 не вжив заходів щодо відшкодування збитків позивачу.
Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно зі статтею 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події ( страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»  №1961-IV (у редакції чинній на час вчинення ДТП та виплати страхового відшкодування») страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (стаття 22 вказаного Закону).
Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.
Аналогічні висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18).
Як вбачається із матеріалів справи, на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 була застрахована у АТ «Просто-страхування» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО4664672.
Тобто, на АТ «Просто-страхування», як страховика відповідача, покладений відповідний обов`язок у межах суми страхового відшкодування.
Згідно з п.2.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика), вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого колісного транспортного засобу.
Відповідно до пункту 2.4 указаної Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).
Згідно з пунктом 2.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів фізичний знос обумовлюється погіршенням технічного стану колісного транспортного засобу унаслідок експлуатаційного зносу його складників. Фізичний знос ураховується як втрата вартості колісного транспортного засобу, що виникає в процесі його експлуатації.
Пунктом 7.38 Методики визначено, що значення Ез (коефіцієнт фізичного зносу) приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів; 5 років - для мототехніки.
Відповідно до п.7.39 Методики винятками стосовно використання зазначених вимог є: а) КТЗ експлуатується в інтенсивному режимі (фактичний середньорічний пробіг щонайменше вдвічі більший за середньорічний нормативний).
Відповідно до статей 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП.
У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Таким чином, обов`язком страховика є відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, тому за обставин цієї справи у нього не виникло обов`язку повного відшкодування шкоди в межах ліміту відповідальності.
Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.
Розмір страхового відшкодування страховик узгоджує з особою, яка має право на отримання відшкодування, проте страховик самостійно приймає рішення про здійснення чи відмову в здійсненні страхового відшкодування (статті 36, 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). При цьому розмір страхової виплати (страхового відшкодування) з особою, яка завдала шкоди, страховик за законом узгоджувати не зобов`язаний, хоча цей розмір безпосередньо впливає на обсяг відповідальності особи, яка завдала шкоди, за статтею 1194 ЦК України.
Таким чином розмір страхової виплати (страхового відшкодування), якщо страховик визначає його меншим страхової суми (ліміту його відповідальності), може бути оспорений особою, яка завдала шкоди, якщо ця особа виконала свій обов`язок перед потерпілим, у тому числі й частково відшкодувала шкоду згідно статті 1194 ЦК України, але вважає, що страховик порушив умови договору, здійснив потерпілому страхову виплату (страхове відшкодування) не в повному обсязі, що призвело до безпідставного збільшення обсягу її (особи, яка завдала шкоди), відповідальності.
Отже, згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).
Аналогічні висновки, викладеного Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 у справі № 754/1114/15-ц, від 21 лютого 2020 року у справі №755/5374/18, від 22 квітня 2020 року, у справі № 756/2632/17, від 22 квітня 2021 року у справі №759/7787/18, від 11 серпня 2021 року у справі №554/8473/19.
Позивач ПрАТ «СК «АРКС» здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 110789,53 грн. без ПДВ на підставі страхового акту від 08 грудня 2020 року №ARX2675146, що підтверджується платіжним дорученням № 731033.
18 лютого 2021 року АТ «Просто-страхування» здійснило виплату ПрАТ «СК «АРКС» 88927,04 грн. в межах ліміту, передбаченого полісом №АО4664672, що підтверджується платіжним дорученням № 2959.
Оскільки автомобіль Mercedes, державний номерний знак НОМЕР_2 експлуатувався в інтенсивному режимі, річний пробіг якого склав 45294 км при річній нормі для даного КТЗ 19500 км, то АТ «Просто-страхування» здійснило виплату страхового відшкодування на користь ПрАТ «СК «АРКС» у розмірі, визначеному статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме 8927,04 грн. (вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням фізичного зносу), а відтак, у страховика відповідача не виникло обов`язку з відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яка склала 21862,49 грн., незважаючи на те, що збитки є меншими від страхової суми (ліміту відповідальності).
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що страхова виплата АТ «Просто-страхування» не покриває суму виплаченого страхового відшкодування ПрАТ «СК «АРКС», а тому, невідшкодована сума виплати підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 як особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.
В силу вимог статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо відмови у позові є помилковими, а тому судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.
Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки колегія суддів задовольняє апеляційну скаргу, скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове рішення про задоволення позову, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028,00 грн. понесений позивачем у суді першої інстанції та судовий збір у розмірі 4542,00 грн. понесений у суді апеляційної інстанції, а всього 7570,00 грн.
Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 376, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» - задовольнити.
Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 22 травня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС», місцезнаходження: місто Київ, вул. Іллінська, 8, код ЄДРПОУ 20474912 шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 21862 грн 49 коп., витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028 грн. понесеного у суді першої інстанції та 4542 грн понесеного у суді апеляційної інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України. 
Головуючий:

Судді: