Справа № 459/145/26 Провадження № 3/459/65/2026 	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

26 лютого 2026 року суддя Шептицького міського суду Львівської області Мельникович М. В., розглянувши матеріали, які надійшли від Шептицького РВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 51 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

12.01.2026 близько 13:25 год. за адресою м. Шептицький, просп. Шевченка, 5, гр. ОСОБА_1 шляхом вільного доступу до прилавку магазину «Аврора» викрав «Барбек`ю гриль» на загальну суму 299 грн. 00 коп., чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 51 КУпАП.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити без його участі, а також зазначив, що з будь-яким рішенням суду згідний.
Ознайомившись із матеріалами адміністративної справи, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП з наступних підстав.
Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 51 КУпАП настає за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.
Суд враховує, що викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Сума неоподатковуваного мінімуму в рамках норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги для відповідного року, яка становить 1664 гривень. Отже, викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість викраденого майна не перевищує 832 гривень – ч. 1 ст. 51 КУпАП, від 832 до 3328 – ч. 2 ст. 51 КУпАП. 
Судом встановлено, що вартість викраденого майна ОСОБА_1 складала 299,00 грн., що в силу Закону № 3886-IX є підставою для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 51 КУпАП.
З матеріалів справи установлено, що окрім визнання вини, винуватість порушника підтверджується зібраними у справі матеріалами, а саме: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД № 477944 від 12.01.2026, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП;
- протоколом прийняття заяви від 12.01.2026, згідно з яким ОСОБА_2 , перебуваючи на робочому місці в магазині «Аврора», який знаходиться по просп. Шевченка, 5 у м. Шептицькому, затримав громадянина, який виніс гриль за стійку каси та вийшов на вулицю;
- поясненнями ОСОБА_1 від 12.01.2026, в яких вказано, що він перебуваючи в магазині «Аврора», який знаходиться по просп. Шевченка, 5, м. Шептицький, побачив сітку для грилю, взяв її та вийшов із вказаного магазину не розрахувавшись за товар.
Отже, здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази є належними та допустимими з точки зору можливості їх використання в процесі доказування. Такі містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі, становлять предмет доказування та зібрані у встановленому КУпАП порядку.
Відтак вважаю, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 51 КУпАП.
При обранні виду адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді накладення штрафу, що буде згідно із ст. 23 КУпАП достатньою та необхідною мірою відповідальності.
Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. 
Керуючись ст. ст. 40-1, 51, 284-285 КУпАП, суддя –

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 51 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Шептицький міський суд Львівської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Роз`яснити, що відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше 15 днів з дня вручення йому цієї постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у вказаний строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в поряду, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
  Суддя:	  	  М.  В.  Мельникович