22.04.26

Справа № 635/7625/25
Провадження № 2/635/179/2026

ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2026 року       смт. Покотилівка 
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - Савченка Д.М.,
секретар судового засідання – Устіч Л.О.,
учасники справи:
позивач – Мереф`янська міська рада Харківської області,
представник позивача – Шевченка Дмитра Васильовича,
відповідач – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Мереф`янської міської ради Харківської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості про добровільне відшкодування збитків, -
в с т а н о в и в:
Голова Мереф`янської міської ради Харківської області Сітов В. звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача безпідставно збережені кошти у вигляді орендної плати за використання земельної ділянки комунальної форми власності на території Мереф`янської міської ради за адресою: АДРЕСА_1 у сумі 167823,98 грн за період з 01.01.2023 по 01.06.2025, а також суму судового збору.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у власності Територіальної громади в особі Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області перебуває земельна ділянка кадастровий номер 6325110700:00:164:0003 площею 0.7825 га розташована за адресою : АДРЕСА_1 . На зазначеній земельній ділянці, між іншими, розміщені нежитлові будівлі та споруди, а саме : нежитлова будівля літера «Б-1» (будівля складу) загальною площею 426,3 кв.м., вбиральня літера «У», яма літера «Ж», частина огорожі № 1 які належать ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 на підставі купівлі-продажу нерухомого майна посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Грузковою Ю.В. 14.06.2013 року.З моменту придбання об`єктів нерухомості, що розміщені за вище вказаною адресою, ОСОБА_1  не вживав жодних заходів, направлених на укладення з Мереф`янською міською радою договору оренди земельної ділянки відповідно до своєї частки у праві власності на нежитлові будівлі та споруди, що розміщені на вказаній земельній ділянці, хоча  використовував земельну ділянку для обслуговування нежитлової будівлі складу. В результаті цього, Мереф?янська міська рада не отримала в міський бюджет кошти у вигляді орендної плати за землю. Рішенням виконавчого комітету Мереф`янської міської ради №148 від 08.07.2025 року затверджено акт про визначення збитків. ОСОБА_1 визначено збитки, які спричинені ним Мереф?янській міській раді у вигляді неодержаного доходу від орендної плати за період з 01.01.2023 року по 31.12.2023 року – 59 077,87 гривень, з 01.01.2024 по 31.12.2024 року – 62 090,95 гривень, з 01.01.2025 по 01.06.2025 року – 46 655,16 гривень на загальну суму 167 823,98 гривень. 
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 17.09.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи суд вирішив проводити у порядку спрощеного позовного провадження
Представник позивача у судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, в заяві просив проводити розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Інших заяв та клопотань від сторін не надійшло.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення.
Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 442676237 від 09.09.2025 року, у власності Територіальної громади в особі Мереф`янської міської ради Харківського району Харківської області перебуває земельна ділянка кадастровий номер 6325110700:00:164:0003 площею 0.7825 га розташована за адресою : АДРЕСА_1 . 
На зазначеній земельній ділянці розміщені нежитлові будівлі та споруди, а саме : нежитлова будівля літера «Б-1» (будівля складу) загальною площею 426,3 кв.м., вбиральня літера «У», яма літера «Ж», частина огорожі № 1 які належать ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 на підставі купівлі-продажу нерухомого майна посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Грузковою Ю.В. 14.06.2013 року.
Даний факт підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 442676237 від 09.09.2025 року.
Частину вказаної земельної ділянки Відповідач використовує для обслуговування вище зазначених нежитлових будівель і споруд. 
Відповідно до частки у праві власності на нежитлові будівлі, розмір земельної ділянки, що перебуває у користуванні ОСОБА_1 - земельна ділянка складає – 0, 4331 га.
27.05.2025 року, рекомендованим листом Мерефянською міською радою на адресу АДРЕСА_2 ОСОБА_1 було надіслано запрошення на засідання Комісії по визначенню збитків, заподіяних внаслідок використання земельних ділянок, самовільного зайняття земельних ділянок та використання земельних ділянок з порушенням чинного законодавства.
ОСОБА_1 лист не отримав, лист повернуто відправнику по закінченню терміну зберігання, на засідання комісії не з`явився. 
На підставі Порядку визначення та відшкодування Мереф?янській міській раді збитків, заподіяних внаслідок невикористання земельних ділянок та використання земельних ділянок із порушенням законодавства, затвердженого рішенням Х сесії Мереф?янської міської ради VIII скликання від 07.06.2017 року, комісією з визначення збитків власникам землі та землекористувачам 04.06.2025 року розглянуті матеріали про розрахунок збитків, які спричинені ОСОБА_1 за період з 01.01.2023 року по 01.06.2025 рік в результаті використання земельної ділянки в розмірі 0,4331 га для обслуговування нежитлової будівлі літера «Б-1» (будівля складу) загальною площею 426,3 кв.м., вбиральня літера «У», яма літера «Ж», частина огорожі № 1 , за адресою: АДРЕСА_3 , без оформлення права користування чи права власності земельної ділянки в межах строку позовної давності.
За результатами розгляду даних матеріалів складено акт про визначення збитків, який затверджений рішенням виконавчого комітету Мереф`янської міської ради №148 від 08.07.2025 року. ОСОБА_1 визначено збитки, які спричинені ним Мереф?янській міській раді у вигляді неодержаного доходу від орендної плати за період з 01.01.2023 року по 31.12.2023 року – 59 077,87 гривень, з 01.01.2024 по 31.12.2024 року – 62 090,95 гривень, з 01.01.2025 по 01.06.2025 року – 46 655,16 гривень на загальну суму 167 823,98 гривень. 
Визначення збитків позивачем здійснювалося шляхом нарахування орендної плати за кожен місяць використання земельної ділянки з урахуванням площі земельної ділянки, яка фактично зайнята Відповідачем в період з 01.01.2023 року по 01.06.2025 рік, яка нараховується та сплачується за регульованою ціною, встановленою уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування.
Відповідно до відкритих даних Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у 2023 році коефіцієнт індексації нормативно грошової оцінки земель становив – 1,15, у 2024 році – 1,051, у 2025 році – 1,12. 
Станом на 01.01.2023 року, нормативна грошова оцінка зазначеної земельної ділянки складала 3 557 962,04 гривень. Вартість 1 м2 з урахуванням добутку коефіцієнту індексації грошової оцінки земельної ділянки складала 454,69 гривень.
4331(S земельної ділянки, що фактично перебуває у користуванні) Х 454,69 (НГО 1 м.2) = 1 969 262,39 гривень (НГО земельної ділянки, що фактично перебуває у користуванні). 3% від 1 969 262,39 = 59 077,87 гривень (сума збитків за 2023 рік).
Станом на 01.01.2024 року, нормативна грошова оцінка зазначеної земельної ділянки складала 3 739 411,00 гривень. Вартість 1 м2 з урахуванням добутку коефіцієнту індексації грошової оцінки земельної ділянки складала складала 477,88 гривень.
4331(S земельної ділянки, що фактично перебуває у користуванні) Х 477,88 (НГО 1 м.2) = 2 069 698,28 гривень (НГО земельної ділянки, що фактично перебуває у користуванні). 3% від 2 069 698,28 = 62 090,95 гривень (сума збитків за 2024 рік).
Станом на 01.01.2025 року, нормативна грошова оцінка зазначеної земельної ділянки складала 6 743 502,81 гривень. Вартість 1 м2 з урахуванням добутку коефіцієнту індексації грошової оцінки земельної ділянки складала складала 861,79 гривень.
4331(S земельної ділянки, що фактично перебуває у користуванні) Х 861,79 (НГО 1 м.2) = 3 732 412,49 гривень (НГО земельної ділянки, що фактично перебуває у користуванні). 3% від 3 732 412,49 = 111 972,37 гривень : 12 (місяців) Х 5 (місяців) = 46 655,16 (сума збитків станом на 01.06.2025 року).
09.07.2025 вказаний акт про визначення збитків разом з повідомленням та договором про добровільне відшкодування рекомендованим листом направлено відповідачу на адресу АДРЕСА_2 , але ОСОБА_1 лист не отримав, лист повернуто відправнику по закінченню терміну зберігання.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.
Як убачається з матеріалів справи, з моменту придбання об`єктів нерухомості, що розміщені за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1  не вживав жодних заходів, направлених на укладення з Мереф`янською міською радою договору оренди земельної ділянки відповідно до своєї частки у праві власності на нежитлові будівлі та споруди, що розміщені на вказаній земельній ділянці, хоча  використовував земельну ділянку для обслуговування нежитлової будівлі складу. В результаті цього, Мереф?янська міська рада не отримала в міський бюджет кошти у вигляді орендної плати за землю. 
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.120 Земельного Кодексу України до особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. 
Також у ч.4 ст.120 Земельного Кодексу України закріплено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами, право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. 
Таким чином, відповідно до частки у праві власності на нежитлові будівлі, розмір земельної ділянки, що перебуває у користуванні ОСОБА_1 - земельна ділянка складає – 0, 4331 га.
Відповідно до пункту «в» частини першої статті 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату. 
Згідно абз. 4 ст. 24 Закону України „Про оренду землі” орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.
Згідно частин 1, 2 статті 21 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. 
Визначення збитків Позивачем здійснювалося шляхом нарахування орендної плати за кожен місяць використання земельної ділянки з урахуванням площі земельної ділянки, яка фактично зайнята Відповідачем в період з 01.01.2023 року по 01.06.2025 рік, яка нараховується та сплачується за регульованою ціною, встановленою уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування.
Відповідно до пункту 289.1 статті 289 Податкового Кодексі України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.
Правовий механізм переходу прав на землю, пов`язаний із переходом права на будинок, будівлю або споруду, визначено у статті 120 Земельного кодексу України.
Виходячи зі змісту зазначеної статті, норма щодо переходу права на земельну ділянку у разі переходу права на будинок, будівлю і споруду може бути застосована у випадках, якщо земельна ділянка перебуває у власності або у користуванні колишнього власника будівлі.
Як вбачається із положень статті 120 Земельного кодексу України, виникнення права власності на об`єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки.
Водночас за змістом статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у власника виникає обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під цією будівлею.
Отже, Відповідач правомірно володіє лише нежитловими приміщеннями, розташованими на земельній ділянці по АДРЕСА_1 . Проте, відповідне право щодо використання вказаної земельної ділянки за відповідачем не було зареєстровано.
Згідно статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
Статтею 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Стаття 1212 Цивільного кодексу України досить широко визначає підстави виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави.
У зобов`язанні з безпідставного набуття, збереження майна підлягають доведенню: а) факт набуття або збереження майна за рахунок іншої особи, б) відсутність для цього підстав, встановлених договором, законом або іншими правовими актами, в) вартість безпідставного збагачення.
При цьому, під набуттям майна в даних правовідносинах слід розуміти збільшення вартості власного майна набувача; приєднання до нього нових цінностей, внаслідок чого потерпілий несе додаткові витрати або втрачає належне йому майно, тобто збереження майна однією особою відбувається за рахунок іншої.
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Відповідно до ст.1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Частиною 1 ст.15 Закону України "Про оренду землі"  визначено, що істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.
Таким чином, Відповідач (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, збільшив вартість власного майна, а позивач втратив належне йому майно (кошти від орендної плати), тобто відбувся факт безпідставного збереження саме орендної плати відповідачем за рахунок позивача.
Згідно з ч.2 ст.1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Отже, обов`язок сплатити суму безпідставного збагачення виникає в силу самого факту такого збагачення і не залежить від того чи стало воно результатом поведінки набувача чи потерпілого або третіх осіб, або сталось поза волею останніх. При цьому, має значення лише сам об`єктивний результат: наявність безпідставного збагачення.
Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
За змістом пункту 4 частини третьої статті 1212 Цивільного кодексу України положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовується також до вимог про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Відповідно до загальних положень законодавства про відшкодування завданої шкоди таке відшкодування є мірою відповідальності.
На відміну від зобов`язань, які виникають із завдання шкоди, для відшкодування шкоди за пунктом 4 частини третьої статті 1212 Цивільного кодексу України вина не має значення, оскільки важливий сам факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.
Відповідно до ст.1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.
Громадянин ОСОБА_1 правомірно володіє майном – нежитловими будівлями але цьому, для їх обслуговування, користується земельною ділянкою яка належить Мереф`янській міській раді.
Оскільки відповідач не є власником спірної земельної ділянки та не може бути постійним землекористувачем, а тому, не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку. Таким чином, єдиною формою здійснення оплати за користування спірною земельною ділянкою для Відповідача є орендна плата.
Частиною 14.1.136 ст.14 Податкового кодексу України передбачено, що орендна плата за земельні ділянки комунальної власності це обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.
Відповідач належні дії, спрямовані на оформлення права власності або права на постійне землекористування вказаною ділянкою не вчиняє.
Отже, з часу виникнення права власності на нерухоме майно та до теперішнього часу у Відповідача є обов`язок укласти та зареєструвати договір оренди на спірну земельну ділянку. Протягом тривалого часу цього обов`язку Відповідач не виконує, а отже без законних підстав зберігає у себе майно - кошти за оренду землі.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 12.04.2017 року по справі № 922/2017/15, від 17.08.2022 року по справі 922/1646/20, від 02.07.2024 року по справі 644/8837/19.
Відповідно до частини 2 статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки (пункт «д» частини 1 статті 156 ЗК України).
Згідно висновків, що сформульовані у постанові Верховного Суду України у справі N629/4628/16-ц від 23.05.2018 року, до моменту оформлення власником об`єкту нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.
Відповідно до висновку, що сформульований Верховним Судом України у постанові від 2 березня 2016 року у справі № 6-3090цс15 кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.
За змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов`язаннях. Натомість, для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.
Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.
Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України (близькі за змістом висновки сформульовані у постанові Верховного Суду України від 12 квітня 2017 року у справі N 922/207/15).
Таким чином, ОСОБА_1 використовує земельну ділянку комунальної форми власності на території Мереф?янської міської ради. З розрахунку наданого представником позивача, в період з 01.01.2023 по 01.06.2025 року розмір збитків становить 167 823,98 гривень, що підлягає стягненню з відповідача на корить позивача.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, – судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог, судовий збір сплачений за пред`явлення позову до суду, в розмірі 3028,00 грн. стягується з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ :
Позовну заяву Мереф`янської міської ради Харківської області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості про добровільне відшкодування збитків – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Мереф`янської міської ради Харківської області безпідставно збережені кошти у вигляді орендної плати за використання земельної ділянки у сумі 167823 (сто шістдесят сім тисяч вісімсот двадцять три) гривні 98 коп. за період з 01.01.2023 по 01.06.2025, а також суму судового збору в сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) 00 коп.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст.284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: Мереф`янська міська рада Харківської області, місце реєстрації: Харківська область, Харківський район, м.Мерефа, вул.Дніпровська, 213, код ЄДРПОУ 04058692.
Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя      Д.М. Савченко