П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 240/2346/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Леміщак Дмитро Михайлович 
Суддя-доповідач - Залімський І. Г. 
22 квітня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Залімського І. Г. 
суддів: Мацького Є.М.  Сушка О.О. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Житомирської митниці на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 21 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом Іноземного підприємства «Євроголд Індестріз ЛТД» до Житомирської митниці про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови, 
В С Т А Н О В И В :
Іноземне підприємство «Євроголд Індестріз Лтд» звернулося з позовом до Житомирської митниці про визнання протиправними та скасування рішення від 29.10.2024 № UA101020/2024/000168/1 про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 29.10.2024 № UA101020/2024/007678.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 21.05.2025 позов задоволено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таке рішення, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що під час перевірки митної декларації № 24UA101020037931U8 встановлено, що заявлена митна вартість товару № 2 є нижчою за вартість схожих товарів, ввезених раніше. На підставі цього митниця провела поглиблений аналіз документів і виявила розбіжності, зокрема в прибутковій накладній № 4015 від 13.06.2024, яка не містила повної інформації про оцінюваний товар. Також копія експортної декларації від 31.07.2024 не підтверджувала заявлену вартість, оскільки відправником була інша компанія, а не Union Source Co., LTD, вказана в контракті. Відповідач зазначив, що декларант не надав додаткових документів, таких як прайс-лист виробника чи висновок експертної організації, що вимагалися митницею. Рішення про коригування митної вартості № UA101020/2024/000168/1 від 29.10.2024 було прийнято за резервним методом на основі раніше визнаної вартості схожих товарів. 
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу відповідача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги. Зауважив, що надав усі необхідні документи, передбачені законодавством, включаючи контракт № UN22US11106 від 15.11.2022, специфікацію № 9 від 27.03.2024, комерційний інвойс від 24.07.2024 та довідку про транспортні витрати від 17.10.2024. Позивач стверджує, що митниця безпідставно акцентувала на порівнянні вартості в системі «Інспектор», а не на аналізі поданих документів. Позивач підкреслює, що аналогічний пакет документів для товарів № 1, 3 та 4 був визнаний достатнім, тоді як для товару № 2 митниця виявила розбіжності без належного обґрунтування. 
З урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, на виконання зовнішньоекономічного контракту № UN22US11106 від 15.11.2022, укладеного між іноземним підприємством «Євроголд Індестріз Лтд» та Union Source Co., LTD, Китай, сторонами у специфікації № 9 від 27.03.2024 та доповненні до специфікації № 9 від 24.07.2024 узгоджено поставку партії товарів на суму 32334,92 дол. США.
Продавцем 24.07.2024 видано комерційний інвойс № UN24US03072-2 на товари, загальна вартість яких складає 32334.92 дол. США.
29.03.2024 Іноземне підприємство «Євроголд Індестріз Лтд» перерахувало на користь Union Source Co., LTD, Китай, 6787.53 дол. США, про що свідчить банківський платіжний документ № 164 від 29.03.2024.
Продавцем було поставлено товари на суму 32334.92 дол. США, у зв`язку з чим 29.10.2024 декларантом позивача було оформлено та подано Житомирській митниці митну декларацію № 24UA101020037931U8, за якою було заявлено до митного оформлення товари:
1) товар № 1 "Посуд і кухонне приладдя дерев`яне виготовлене з бамбуку": арт. 7108200001 таця кругла 38*38*5 см – 420 шт.; арт. 7108200007 столик для сніданку 50*34*4- 792 шт; арт. 7108200009 таця прямокутна 40*28*4.1см – 420 шт.; аpт. 7108200002 таця кругла 38*38*5см – 420 шт.; арт. 7108200004 таця прямокутна 45*30*2см – 420 шт.;арт. 7108200008 ящик для столового приладдя 45,5*30,5*6,2см – 420 шт.; арт. 7016102487 контейнер для харчових продуктів бамбуковий 19,5*19,5*7,5см – 336 шт.; арт. 7016102490 контейнер для харчових продуктів бамбуковий 19,5*19,5*6см – 552 шт.; арт. 7016102489 контейнер для харчових продуктів бамбуковий 20*20*9,5см – 276 шт.; арт. 7016102488 контейнер для харчових продуктів бамбуковий 28,5*28,5*9см – 276 шт.; арт. 7108200013 маслянка 24*18.5*7.5см – 1296 шт.; арт. 7108200012 маслянка 19*12.5*6см – 1344 шт.; арт. 7108200017 набір для лопаток 5 предметів, 32*8*8см – 996 шт.; арт. 7108200005 таця кругла 30*30*5см – 420 шт.; арт. 7108200006 таця кругла 38*38*5см – 420 шт. Виробник: Union Source CO., LTD, Китай, торгівельна марка Eurogold (Товар № 1).
2) товар № 2 "Посуд і кухонне приладдя дерев`яне, виготовлене з бамбуку": арт. 710820023 дошка обробна 23*15*1.4см – 1350 шт.; арт. 710820024 дошка обробна 30.5*20*1.4см – 1392 шт.; арт. 710820027 дошка обробна 33*23*4.3.см – 696 шт.; арт. 710820028 дошка обробна 33*24*1.7см з ручкою – 696 шт.; арт. 710820021 дошка обробна 34*20*1.7см – 1392 шт.; арт. 710820025 дошка обробна 38*25.5*1.4см – 1392 шт.; арт. 710820026 дошка обробна 46*36*1.5см – 420 шт.; арт. 710820019 набір обробних дошок 20*15*1см – 1040 шт. Виробник Union Source CO.,LTD, Китай, торгівельна марка Eurogold (Товар № 2).
3) товар № 3 "Набір ножів для сиру": арт. 7016102485 дошка бамбукова з ножем для сиру 40*24*2см – 280 наборів. Виробник: Union Source CO., LTD, Китай, торгівельна марка Eurogold (Товар № 3).
4) товар № 4 "Кошикові та плетені вироби з бамбука": арт. 7108200011 ящик (кошик) плетений 34*19.5*14см – 420 шт. Виробник: Union Source CO., LTD, Китай, торгівельна марка Eurogold (Товар № 4).
Для здійснення митного оформлення відповідачу до митної декларації були надані також такі документи: комерційний інвойс № UN24US03072-2 від 24.07.2024; лінійний коносамент № SZZY24070083 від 06.08.2024; автотранспортна накладна (CMR) № 105 від 10.10.2024; довідка про вартість перевезення до митного кордону України № SIEV0012664 від 17.10.2024; банківський платіжний документ № 164 від 29.03.2024; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг № UA00095573 від 17.10.2024; рахунок-фактура на організацію та експедирування вантажів № SIEV00126640 від 17.07.2024; специфікація № 9 від 27.03.2024; доповнення до специфікації № 9 від 24.07.2024; контракт № UN22US11106 від 15.11.2022 договір транспортного експедирування № E-04/2019 від 15.05.2019.
Житомирською митницею вказано на виявлення неточностей та витребувано додатково: виписку з бухгалтерської документації (в т.ч. для підтвердження витрат на транспортування); прайс-лист виробника товару; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; копію митної декларації країни відправлення.
Іноземне підприємство «Євроголд Індестріз Лтд» надало додаткові документи: прайс-лист від 16.02.2024; експортну декларацію від 31.07.2023; бухгалтерську документацію (прибуткову накладну) № 4015 від 13.06.2024; копію постанови від 30.01.2024 по справі № 240/18240/23.
Дослідивши подані документи, Житомирська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів від 29.10.2024 № UA101020/2024/000168/1 щодо Товару № 2, яким митну вартість Товару № 2 визначено за резервним методом у зв`язку з неможливістю застосування методів 2а і 2б через відсутність цінової інформації на ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методів 2в і 2г – через відсутність основи для віднімання та додавання вартості. Джерелом інформації для коригування митної вартості товарів слугувала МД № 23UA110050000917U0 від 14.03.2023, де митна вартість подібного товару становить 2.65 дол. США за кг.
Прийняттю рішення передувала процедура консультацій між митним органом та декларантом.
На виконання прийнятого рішення митним органом було складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 29.10.2024 № UA101020/2024/007678.
Не погоджуючись із вказаним рішенням про коригування митної вартості товару, позивач звернувся до суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно, сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару є надуманими та ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.
Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.
Відповідно до статті 49 МК України митна вартість товарів які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно із частинами 4 та 5 статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Відповідно до частини десятої статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:
1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;
2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;
3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті;
4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;
5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;
6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;
7) витрати на страхування цих товарів.
Частиною 1 та 2 статті 53 МК України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Згідно із ч. 5 ст. 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Отже, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Зазначене відповідає правовій позиції викладеній Верховним Судом у постановах, зокрема, від 13.09.2019 у справі №815/6780/15, від 06.09.2019 у справі №803/1212/14.
Міжнародні правила митної оцінки товарів визначені в багатосторонній Угоді про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року, до якої приєдналася Україна.
Відповідно до Генеральної угоди про тарифи й торгівлю первинною основою для митної вартості за цією Угодою є "контрактна вартість", визначена в статті 1. Статтю 1 необхідно розглядати разом зі статтею 8, яка передбачає, inter alia, коригування ціни, яка фактично сплачена або підлягає сплаті у випадках, коли певні конкретні елементи, які вважаються такими, що формують частину вартості для митних цілей, припадають на покупця, але не включені до ціни, яка фактично сплачена або підлягає сплаті за імпортовані товари.
При цьому, основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є: зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, та банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.
Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 06.03.2019 у справі №809/278/17, від 24.10.2019 у справі № 815/7158/15.
Як зауважив Верховний Суд у постанові від 15.02.2024 у справі № 815/5838/17 перелік основних документів, які підтверджують митну вартість товарів, наведений у статті 53 Митного кодексу України. Декларант під час митного оформлення імпортованого товару зобов`язаний надати такі документи для підтвердження заявленої митної вартості товару згідно з основним методом (ціною договору). Повноваження контрольного органу витребувати додаткові документи стосується лише тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх документів, визначених статтею 53 цього Кодексу.
У постанові від 07.05.2020 у справі № 1.380.2019.001625 Верховний Суд зауважив, що Митний орган у разі наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи інформації щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.
Водночас наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Саме на митний орган покладено обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їхньої перевірки на підставі наданих декларантом документів, зокрема, надання яких може усунути сумніви в достовірності цих відомостей, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей.
У постанові від 20.03.2020 у справі № 480/4423/18 Верховний Суд зазначив, що неподання декларантом документів, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 Митного кодексу України, не призводить до негативних правових наслідків. Неподання таких документів може зумовити відмову в митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та коригування митної вартості товарів, якщо в контрольного органу будуть обґрунтовані підстави вважати, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.
Встановлено, що підставами для прийняття оскарженого рішення про коригування митної вартості товарів від 29.10.2024 № UA101020/2024/000168/1 (графа 33) слугували наступні обставини:
- подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар;
- прибуткова накладна № 4015 від 13.06.2024 не містить інформацію про весь обсяг оцінюваного товару та не відповідає переліку товару, зазначеному у графі 31 митної декларації;
- копія митної декларації від 31.07.2024 не може бути використана для підтвердження заявленої митної вартості, оскільки відправником є інша торгова компанія, а саме Ningho Biyngke International Trade Co., тоді як згідно з контрактом № UN22US11106 від 15.11.2022 та специфікацією № 9 від 27.03.2024 продавцем є Union Source Co., LTD;
- декларантом не подано прайс-лист виробника товару та висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений експертною організацією.
При цьому, варто зауважити, що митна декларація країни відправлення в розумінні частини 2 статті 53 МК України не є документом, який підтверджує митну вартість товарів, натомість відповідно до частини шостої статті 53 МК України її декларант може подати за власним бажанням. Також копію митної декларації країни відправлення декларант або уповноважена ним особа подає на письмову вимогу митного органу за наявності умов, визначених частиною 3 статті 53 МК України. 
Митна декларація країни відправлення може лише підтверджувати проходження товару (вантажем) митного оформлення в країні відправлення, однак ніяк не може підтверджувати чи спростовувати числове значення заявленої митної вартості товару.
При цьому, до компетенції митного органу не входить перевірка правильності визначення постачальником/продавцем по зовнішньоекономічному договору ціни товару чи віднесення постачальником такого товару до певних категорій.
Також у визначеному частиною 2 статті 53 МК України переліку документів, які підтверджують митну вартість товару, відсутні прайс лист та висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.
Частиною 3 статті 53 МК України прайс лист та висновок про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, визначено як додаткові документи, які митний орган має право витребувати тільки у разі, якщо документи, зазначені у ч. 2 ст. 53 МК України, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відтак, навіть неподання вказаних документів не може бути підставою для коригування митної вартості товару, адже положення ч. 4 ст. 53 МК України передбачають, що додаткові документи на вимогу митного органу подаються за їх наявності в декларанта та наведення митним органом обґрунтування, чому такий документ необхідний для підтвердження складових митної вартості товару.
З урахуванням наведеного у сукупності апеляційний суд зауважує, що наявні у матеріалах справи документи достатні для підтвердження заявленої позивачем митної вартості товару та дозволяють визначити митну вартість товару за ціною договору, а доводи відповідача не свідчать про заниження такої вартості.
Відповідно до статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Відповідно до положень статті 55 МК України орган доходів і зборів за відповідних умов має право здійснювати коригування митної вартості товару, заявленої декларантом. Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті.
При цьому у випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 МК України) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 598).
Отже, із системного аналізу наведених приписів слідує, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей, визначених частиною 2 статті 55 МК України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за таким другорядним методом, як резервний метод, а також докладну інформацію щодо зроблених коригувань, яка використовувалась митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
В аспекті реалізації процедур із визначення митної вартості товарів основоположну роль відіграє принцип обґрунтованості. Так, зокрема, митний орган повинен дотримуватися вимог принципу обґрунтованості при: а) встановленні належного до застосування методу визначення митної вартості товарів; б) встановленні достатнього переліку документів для цілей визначення митної вартості товарів. Відповідно до положень пункту третього частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Отже, рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.
Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 27.07.2018 у справі № 809/1174/17, від 05.02.2019 у справі № 816/1199/15-а, від 29.09.2020 у справі №160/9473/19, від 25.05.2021 у справі № 520/10386/2020, від 13.01.2022 у справі № 520/11061/2020.
Коригуючи митну вартість товару, відповідач за основу взяв числове значення митної вартості іншого товару, що визначене в іншій митній декларації без порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару вартість якого врахована відповідачем, що не дає можливості пересвідчитися у правильності визначення такої митної вартості відповідачем.
Таким чином, суд вважає необґрунтованим визначення відповідачем митної вартості ввезеного позивачем товару виходячи із митної вартості товару, що зазначена позивачем.
З урахуванням наведеного у сукупності апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про протиправність та необхідність скасування рішення Житомирської митниці від 29.10.2024 № UA101020/2024/007678 про коригування митної вартості товару.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Житомирської митниці залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 21 травня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Залімський І. Г.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Мацький Є.М.    Сушко О.О.