РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року 	справа № 580/7308/25 	
	м. Черкаси 	
Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Паламаря П.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю “Укравіт Сайенс Парк” до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправної та скасування постанови,
ВСТАНОВИВ:
Адвокат Сенченков І.Г. в інтересах ТОВ “Укравіт Сайенс Парк” (18028, м. Черкаси, вул. Мукана Лейтенанта, 9, 11/1) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 51) в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову №091687 від 03.06.2025. 
В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки відповідач станом на дату прийняття оскаржуваного рішення мав всі належні докази того, що 27.04.2025 водій не працював. Проте, відповідачем було прийнято постанову про застосування штрафу за відсутність у водія роздруківки тахографа за 27.04.2025 коли водій не працював, а відповідно і не міг мати заповнених тахокарт.
Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає, що під час перевірки встановлено, що у водія на момент проведення перевірки відсутні заповнені тахокарти цифрового тахографа в кількості, визначеній законодавством (за 27.04.2025). Відповідно до п. 6.1 Положення №340, водії зберігають записи щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення. Вказано, що фактичні дані щодо початку та кінця робочої зміни, перерви водія, у даному випадку беруться з роздруківки даних роботи цифрового тахографа. А дані стосовно початку та кінця робочої зміни та перерви водія в роздруківці роботи цифрового тахографа можуть відображатися лише за умови безперервного використання водієм особистої картки водія до цифрового тахографа. Наголошено, що водій не дотримався вимог чинного законодавства щодо використання 27.04.2025 особистої картки водія до цифрового тахографа та пред`явлення на момент перевірки роздруківки даних роботи цифрового тахографа за 27.04.2025, що позбавило працівника Укртрансбезпеки перевірити режим праці та відпочинку водія за цей день. Крім того матеріалами справи підтверджується, що на момент перевірки у водія був відсутній заповнений бланку підтвердження діяльності водія, який би підтверджував, що 27.04.2025 ОСОБА_1 не здійснював перевезення. За відсутності у слоті тахографа під час здійснення перевезень особистої картки водія (тобто її невикористання) інформація про режим праці та відпочинку відносно водія за період протягом якого він керував цим транспортним засобом не буде фіксуватися і роздруківки водія теж не буде, а отже і порушуватимуться чинні вимоги законодавства у сфері автомобільного транспорту стосовно наявності обов`язкових документів.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.
29.04.2025 старшим державним інспектором Відділу державного нагляду (контролю) у Харківській, Донецькій, Луганській областях Державної служби України з безпеки на транспорті Педоренко С.О. проведено рейдову перевірку дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом під час якої виявлено, що о 14 год. 30 хв. в Харківській області на а/д М-318 Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта 47 км., автомобільний перевізник ТОВ «Укравіт Сайенс Парк» за допомогою водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом марки MAN д/н НОМЕР_1 , який обладнаний цифровим тахографом, здійснювало перевезення вантажу за відсутності на момент проведення перевірки документів визначених статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме, роздруківки з цифрового тахографа даних роботи водія за 27.04.2025 (водій ОСОБА_2 не використовував особисту картку водія), або бланку підтвердження діяльності водія, чим порушено вимоги наказу МТЗУ №385 від 24.06.2010 та наказу МТЗУ №340 від 07.06.2010, про що складено акт №АР107485 від 29.04.2025. 
03.06.2025 на підставі акту Відділом державного нагляду (контролю) у Черкаській області винесено постанову №091687 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17 000,00 грн. 
Позивач, не погоджуючись із вказаною постановою, звернувся до суду.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001 року № 2344-ІІІ (далі Закон № 2344-ІІІ).
Частиною чотирнадцятою статті 6 Закону № 2344-ІІІ встановлено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
За змістом частини сімнадцятої статті 6 Закону № 2344-ІІІ рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
Статтею 48 Закону № 2344-ІІІ встановлено перелік документів, на підставі яких виконуються вантажні перевезення.
Так, частиною першою - другою статті 48 Закону № 2344-ІІІ визначено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:
для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;
для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт встановлена статтею 60 Закону № 2344-ІІІ, абзацом третім частини першої якої встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Пунктами 6.1, 6.3 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07 червня 2010 року №340, (далі Положення № 340) встановлено, що автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тон повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами; водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку (додаток 3).
Тахограф - це обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв.
Згідно з пунктом 1.3 Положення №340 вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами.
Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24 червня 2010 року №385 затверджено Інструкцію з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті (далі Інструкція № 385), яка визначає порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів.
Пунктом 1.3 Інструкції №385 передбачено, що ця Інструкція поширюється на суб`єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).
Відповідно до пункту 3.3 Інструкції № 385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом; має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом; у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв).
Пунктом 3.5 Інструкції № 385 встановлено, що перевізники забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії.
Відповідно до пункту 3.6 Інструкції № 385 перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку: наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа; строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомогою тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірки тахографа.
Відтак, автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти уповноваженим особам документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. До документів для здійснення внутрішніх перевезень обов`язковими є картка водія у випадку обладнання транспортного засобу тахографом або індивідуальна контрольна книжка водія, завдяки якій здійснюється державний контроль за додержанням водієм режиму праці та відпочинку у випадку відсутності тахографа. Уповноважені особи мають право перевіряти наявність вказаних документу під час здійснення як міжнародних, так і внутрішніх перевезеннях.
З 20 грудня 2010 року набула чинності Поправка №6 до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів (ЄУТР), підписаної у Женеві 1 липня 1970 року, в частині надання до контролю реєстраційних листків (тахограм) за поточний день та попередні 28 календарних днів, а в разі відсутності тахокарт надання Бланку підтвердження діяльності, який заповнюється транспортним підприємством та водієм перед рейсом.
Отже, водії мають надавати інспектору для контролю реєстраційні заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, у разі обладнання аналоговим тахографом, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.
Пунктом 3.3 Інструкції № 385 передбачена можливість альтернативи щодо наявності таких документів: або заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картка водія чи роздруківка даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.
Отже, лише у разі відсутності заповненої тахокарти при обладнанні транспортного засобу аналоговим тахографом, або карти водія чи роздруківки даних роботи тахографа при обладнанні транспортного засобу цифровим тахографом, вважається, що водій не виконав вимоги пунктту 3.3 Інструкції № 385.
Як вбачається з акту перевірки №АР107485, транспортний засіб марки МАН, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , обладнаний цифровим тахографом, відтак вірними є доводи позивача, що закон у цьому випадку вимагає від водія мати при собі або картку водія, або роздруківку даних роботи тахографа.
Відповідачем не спростовується той факт, що водій мав при собі картку водія, однак вказує, що роздруківка даних роботи тахографа є обов`язковим документом, який зобов`язаний мати при собі водій. Зазначає, що під час перевірки водій не надав посадовій особі Укртрансбезпеки, роздруківку з даними роботи і відпочинку водія ОСОБА_1 за 27.04.2025, відсутній бланк підтвердження діяльності за 27.04.2025, тому був складений акт.
Позивач вказує, що 27.04.2025 автомобіль знаходився на стоянці і не рухався, оскільки у водія ОСОБА_1 був вихідний. Наголошено, що факт відпочинку водія 27.04.2025 року був доведений перевізником, в т.ч. під час перевірки 29.04.2025 року, оскільки відповідачем були отримані роздруківки з тахографа за 26.04.2025 та 28.04.2025 року, згідно яких транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_1 проїхав 746 км і показання одометра під кінець робочого дня становили 516 959 км., а із роздруківки за 28.04.2025 покази одометра на початок руху становили 516 959 км., тобто ті ж самі, що на кінець робочого дня 26.04.2025 року. Із цієї роздруківки також видно, що автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 проїхав 375 кілометрів і вже покази одометра змінились із 516 959 км на 517334 км.
Суд зазначає, що відповідачем до відзиву надано роздруківки з тахографа за 26.04.2025 та 28.04.2025, які зроблені 29.04.2025 під час проведення рейдової перевірки, за допомогою особистої картки водія ОСОБА_1 .
Отже, картка водія була наявна у тахографі при проведенні перевірки.
Суд зазначає, що відповідно до п. 3.3. Інструкції № 385, водій транспортного засобу, обладнаного тахографом використовує особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом, тобто коли не керує транспортним засобом то, не використовує.
Із роздруківок, наданих відповідачу за 26.04.2025 та 28.04.2025 року, згідно яких транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_1 проїхав 746 км і показання одометра під кінець робочого дня становили 516 959 км., а із роздруківки за 28.04.2025 покази одометра на початок руху становили 516 959 км., тобто ті ж самі, що на кінець робочого дня 26.04.2025 року. Із цієї роздруківки також видно, що автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 проїхав 375 кілометрів і вже покази одометра змінились із 516 959 км на 517334 км.
Таким чином, із роздруківки тахографа за 28.04.2025 можна встановити, що водій ОСОБА_1 не керував транспортним засобом 27.04.2025, а транспортний засіб стояв. Тобто, водій не повинен був використовувати картку водія, оскільки не керував транспортним засобом, що можна встановити проаналізувавши дані роздруківок.
Окрім того, згідно табеля обліку робочого часу водій ОСОБА_1 27.04.2025 мав вихідний день, тобто відпочивав, а транспортний засіб не рухався.
В силу зазначених правових приписів Інструкції № 385 законодавець прямо визначає обов`язок водія транспортного засобу, обладнаного цифровим тахографом, мати при собі картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа.
При проведенні перевірки водій мав і карту водія і роздруківку відпочинку водія за 27.04.2025. Отже висновок відповідача про відсутність у водія одного з документів, визначених п. 3.3 Інструкції № 385 є безпідставним.
Щодо відсутності бланку підтвердження діяльності за 27.04.2025, суд зазначає наступне.
07.09.2005 року прийнято Закон України № 2819 "Про приєднання України до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР)", укладеної 01 липня 1970 року в м. Женева.
З 20.12.2010 набула чинності Поправка № 6 до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів (ЄУТР), підписаної у Женеві 01.07.70 в частині надання до контролю реєстраційних листків (тахограм) за поточний день та попередні 28 календарних днів, а в разі відсутності тахокарт надання Бланку підтвердження діяльності, який заповнюється транспортним підприємством та водієм перед рейсом.
Відповідно до пункту 6.4 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затверджена наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 № 340, у разі тимчасової непрацездатності водія чи перебування його у відпустці, а також якщо водій не здійснював перевезення пасажирів чи/та вантажів, перевізник може заповнювати бланк підтвердження діяльності. Однак вказаною нормою передбачене право, а не обов`язок.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що водії зобов`язані надавати інспектору для контролю реєстраційні листки (тахокарти) або бланк підтвердження діяльності за поточний день та попередні 28 календарних днів, тобто всього 29. Тахокарта фіксує відомості про режим праці водія, а бланк підтвердження діяльності містить інформацію про періоди, протягом яких водій не виконував роботу з керування транспортним засобом. Проте, це застосовується лише якщо транспортний засіб обладнано аналоговим тахографом, оскільки у цифровому тахографі ці дані фіксуються автоматично. У даному ж випадку транспортний засіб обладнано цифровим тахографом, що не заперечується відповідачем.
Враховуючи викладене та керуючись пунктом 3.3. Інструкції № 385 водій мав при проведенні перевірки карту водія та роздруківку даних з цифрового тахографа за кожен день, протягом якого керував транспортним засобом.
Суд зазначає, що абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачає відповідальність саме за відсутність на момент перевірки визначених законом документів. Такими документами згідно п. 3.3 Інструкції № 385 в даному випадку є картка водія чи роздруківка даних роботи тахографа. Таким чином, за наявності у водія або діючої картки водія, або роздруківки тахографа констатувати недотримання позивачем вимог ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» в цьому випадку немає жодних підстав. Як наслідок, відсутні підстави для притягнення позивача до відповідальності згідно абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», у зв`язку із чим оскаржувана постанова є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак не довів правомірності рішення, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Черкаській області Державної служби України з безпеки на транспорті від 03.06.2025 №091687 про застосування адміністративно-господарського штрафу.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (код ЄДРПОУ 39816845) на користь товариства з обмеженою відповідальністю “Укравіт Сайенс Парк” (код ЄДРПОУ 33752928) суму судового збору у розмірі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок). 
Копію рішення направити учасникам справи.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення.

Суддя 	Петро ПАЛАМАР