ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
16 березня 2026 року	Справа №: 695/2842/25	

Номер провадження 3/695/22/26 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 березня 2026 року	м. Золотоноша	

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Бойко Н.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди – ОСОБА_2 , його представників – адвокатів Мельниченко М.С., Конопатського О.О. розглянувши матеріали справи, які надійшли від Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП в матеріалах справи відсутній, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
У протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №369666 від 22.06.2025 зазначено, що 22.06.2025 р. о 15 год. 52 хв., на трасі Н-16 (Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань) 9 км, водій ОСОБА_1 керував FORD FOCUS д.н.з. НОМЕР_1 , та виконуючи маневр обгін, при цьому перетнувши вузьку суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 не переконався в тому, що водій транспортного засобу, який рухався попереду по тій самій смузі, не подав сигнал про намір повороту ліворуч, в результаті чого трапилося зіткнення з автомобілем TESLA MODEL 3, д.н.з НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 . В результаті зіткнення автомобіль FORD FOCUS здійснив з`їзд у кювет. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, осіб постраждалих немає, чим порушив п.14.2."б" за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.
У судове засідання 16.03.2026 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Під час судового розгляду справи особа, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 вину не визнав, просив закрити провадження у справі зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. 
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 неодноразово, а саме: 26.08.2025, 05.09.2025, 16.09.2025, 02.02.2026 надсилав до суду пояснення та клопотання про закриття провадження у справі, в яких зазначено, що як вбачається з протоколу ЕПР1 № 369666 від 22.06.2025 року, йому інкримінується порушення пункт 14.2."б" ПДР України, що призвело до ДТП, за яке передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.
У відповідності до пункту 14.2."б" ПДР України, перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що: водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч.
Одночасно із цими клопотаннями особою, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 спрямовано до суду клопотання про долучення доказів, а саме висновку експерта за результатами проведеного автотехнічного дослідження від 14.08.2025 року № СТ/225Д-25, згідно якого:
1)У дорожній обстановці, яка склалась на момент настання ДТП, водій автомобіля Ford Focus д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_1 повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 14.6 "а"; 34.1.1 ПДР України;
2)У дорожній обстановці, яка склалась на момент настання ДТП, водій автомобіля Тесла д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності до вимог п. 10. 1 ПДР України; 
3)У дорожній обстановці, яка склалась на момент настання ДТП, у діях водія автомобіля ФОРД д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_1 вбачаються невідповідності вимог п.п. 14.6 "а"; 34.1.1 ПДР України, які з технічної точки зору перебували у причинному зв`язку з виникненням ДТП;
У дорожній обстановці, яка склалась на момент настання ДТП, у діях водія автомобіля Тесла д.н.з. НОМЕР_5 ОСОБА_2 вбачаються невідповідності вимог п. 10.1 ПДР України, які з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з виникненням ДТП.
Отже, як вбачається з матеріалів справи, вони не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б вказували на недотримання ОСОБА_1 правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Зокрема, матеріали справи не містять доказів, що водій автомобіля Tesla model 3 увімкнув покажчик повороту ліворуч перед здійсненням виїзду на зустрічну смугу, по якій вже рухався його автомобіль. Пояснення, які наявні в матеріалах справи не містять показань про те, що покажчик повороту на автомобілі Tesla model 3 перед початком маневру ліворуч було увімкнуто; на відеозаписі з відеореєстратора автомобіля Tesla model 3, який наявний в матеріалах справи, не фіксується, що покажчик повороту був увімкнений при здійсненні маневру водієм цього автомобіля. Більше того, навіть якщо б такий покажчик увімкнувся, то він вже рухався зустрічною смугою обганяючи два автомобілі, які були попереду його автомобіля та рухались між автомобілями Ford та Tesla.
При цьому, згідно п. 14.2."б" ПДР, який інкримінується, він повинен переконатись у відсутності покажчиків повороту до початку обгону, інших обов`язків вказаний пункт не передбачає. Вказаний пункт імперативно вказує, що перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч. Таким чином, вказаний пункт ним не порушувався.
Таким чином особа, яка склала протокол за ст. 124 КУпАП, незважаючи на бланкетну норму закону та всупереч вимогам ст. 256 КУпАП, вказала зовсім інший пункт ПДР, який передбачає відповідальність за ст.124 КУпАП, що прямо суперечить принципу правової визначеності закріпленому у численних рішеннях ЄСПЛ (п. 31 рішення від 28.10.2003 у справі «Ракевич проти Росії» (Rakevich v. Russia), заява № 589973/00); п. 109 рішення від 13.12.2001 у справі «Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови» (Metropolitan Church of Bessarabia v. Moldova), заява № 45701/99); n. 54 рішення від 23.09.1998 у справі «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» (Steel and Others v. the United Kingdom), згідно яких «закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку».
Крім того, долучені до матеріалів справи 05.09.2025 представником ОСОБА_2 чотири відеозаписи IMG_7463.MP4, IMG_7464.MP4, IMG_7465.MP4, IMG_7466.MP4 не слід вважати належними та допустимими доказами у даній справі оскільки такі відеозаписи не було надано ОСОБА_2 22.06.2025 працівникам поліції на місці вчинення ДТП, та не доведено походження таких відеозаписів та їх достовірність. Натомість 22.06.2025 ОСОБА_2 до матеріалів справи було долучено лише один відеозапис з відеореєстратора автомобіля Tesla Model 3, про що безпосередньо зазначено в складеному працівниками поліції протоколі, саме цей відеозапис і було досліджено експертом при проведенні автотехнічної експертизи. За результатом проведення якої зокрема встановлено, що у дорожній обстановці, яка склалась на момент пригоди, у діях водія автомобіля Tesla Model 3 р.н. НОМЕР_4 ОСОБА_2 вбачаються невідповідності вимогам п. 10.1. правил Дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, перебували у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.
Більше того, зазначені відео спростовують порушення ОСОБА_1 пункту 14.2."б" ПДР України, що викладений у фабулі протоколу, оскільки дані відео не підтверджують увімкнення ОСОБА_2 покажчика сигналу повороту ліворуч при здійсненні небезпечного маневру.
З огляду на зазначене, відеозаписи, подані представником ОСОБА_2 на підтвердження порушення пункту 14.2."б" ПДР України, крім іншого, не можуть вважатися належними доказами, у зв`язку з тим, що протокол ЕПР1 №369666 не містить посилань на долучені відеозаписи, а також не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозйомку.
Крім цього, показання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які направлялись разом з ОСОБА_2 на спільне святкування дня народження, не є об`єктивними та не засвідчують події і факти так, як вони дійсно відбувалися оскільки спрямовані на спотворення фактичних обставин на користь їх спільного знайомого ОСОБА_2 . При цьому вказані особи не бачили та не могли бачити момент початку обгону та місце де було розпочато ним обгін.
Із урахуванням викладеного вище, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вважає, що наданими доказами в повному обсязі підтверджується відсутність в його діях порушення пункту 14.2."б" ПДР, що викладені у фабулі протоколу. У зв`язку з цим, провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
У судове засідання 16.03.2026 інший учасник дорожньо-транспортної пригоди – ОСОБА_2 , та його представники – адвокати Мельниченко М.С. та Конопатський О.О. не з`явилися, про час, місце та дату судового засідання повідомлялись своєчасно та належним чином. Під час судового розгляду просили визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
05.09.2025 адвокатом Конопатським О.О. було подано до суду пояснення, в якому зазначено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, предбаченого ст. 124 КУпАП повністю доведена. Згідно схеми дорожньо-транспортної пригоди, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Tesla Model 3 д.н.з. НОМЕР_4 , здійснював поворот вліво, а водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Ford Focus д.н.з НОМЕР_6 , перетнувши суцільну лінію горизонтальної розмітки, здійснював обгін на перехресті, внаслідок чого і сталось ДТП із механічними пошкодженнями. Таким чином водій ОСОБА_1 порушив пункти 14.2."б", 14.6"а" та 34.1. ПДР. Таким чином, саме дії ОСОБА_1 знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою. Крім того, всупереч п. 14.6."в" ПДР ОСОБА_1 здійснював обгін на пішохідному переході. Доводи ОСОБА_1 про невинуватість у скоєнні правопорушення, а також, що дорожньо- транспортна пригода сталася з вини потерпілого є безпідставними, виходячи з наступного. Доводи про порушення потерпілим п. 10.1. ПДР не заслуговують на увагу. Правильність застосування вказаної норми залежить від конкретної дорожньої обстановки. Порядок дій водія при повороті наліво залежить від того, у якому місці такий поворот здійснюється - на перехресті чи поза перехрестям.
Порядок дій водія при повороті наліво поза перехрестям визначений п. 10.4. ПДР, а на перехресті - п.16.13. ПДР. Відповідно до п.16.13. (Розділ проїзд перехресть, нерегульовані перехрестя) ПДР перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч. ПДР не покладають на особу, яка здійснює поворот наліво на перехресті обов`язку надати дорогу водіям транспортного засобу, які здійснюють обгін на перехресті. Відповідно до п. 1.4. ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Виконавши вказані вимоги ПДР щодо виконання повороту наліво на перехресті, подавши завчасно сигнал світловим покажчиком повороту наліво, потерпілий розпочав виконувати поворот. У даному випадку потерпілий розраховував, що інші учасники дорожнього руху, зокрема і ОСОБА_1 , будуть також виконувати ПДР, а саме не будуть перетинати суцільну лінію горизонтальної розмітки та здійснювати обгін на перехресті.
Таким чином дії водія автомобіля Tesla Model 3 ОСОБА_2 не перебували у причинному зв`язку з виникненням даної ДТП, оскільки якби водій автомобіля Ford Focus ОСОБА_1 не перетнув суцільну лінію горизонтальної розмітки, не здійснював обгін на перехресті, то водій ОСОБА_2 , пропустивши автомобілі, які рухалися у зустрічному напрямку, безперешкодно закінчив би розпочатий поворот наліво, а тому в діях останнього відсутні порушення ПДР.
Висновок експерта від 14.08.2025 № СТ/225Д-25, доданий ОСОБА_1 до матеріалів справи слід оцінювати критично та не брати до уваги у якості доказу.
Статтею 273 КУпАП встановлено, що експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба у спеціальних знаннях.
За таких обставин висновок експерта від 14.08.2025 № СТ/225Д-25 не можна вважати належним та допустимим доказом у справі, оскільки він виконаний не за рішенням суду, а поза судовим розглядом, за власною ініціативою сторони провадження, яка надала свої вихідні дані, а не ті, що містять матеріали справи.
У додаткових поясненнях від 27.01.2026 адвокат Конопатський О.О. надав додаткові пояснення, в яких зазначив, що висновок експерта від 28.11.2025 №СЕ-19/12-25/14586-1Т, складений судовим експертом Черкаського НДЕКЦ МВС ОСОБА_5 , не відповідає обставинам справи. Зокрема судовий експерт при складенні висновку експерта фактично виходив з того, що обгін здійснювався ОСОБА_1 згідно вимог ПДР.
У вказаному висновку експерта (абз. 2 арк. 5, абз. 1 арк. 11 висновку) при визначенні відповідності дій водіїв вимогам ПДР взагалі не згадується про те, що водій ОСОБА_1 виконуючи маневр обгін, при цьому перетнувши вузьку суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 не переконався в тому, що водій транспортного засобу, який рухався попереду по тій самій смузі не подав сигнал про намір повороту ліворуч. Таким чином вказані порушення водієм ОСОБА_1 залишилися поза увагою експерта та їм не було надано жодної оцінки як окремо, так і у взаємозв`язку з діями водія ОСОБА_2 , що вказує на істотну неповноту висновку експерта.
Відтак вказаний висновок експерта є недопустимим доказом по справі.
Натомість зазначені порушення водієм ОСОБА_1 безумовно перебували у причинно-наслідковому зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою, а у його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення; схемою ДТП; висновком експерта від 14.08.2025 № СТ/225Д-25; показами свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , допитаних у судовому засіданні.
Просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
У судове засідання 16.03.2026 представник іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди – ОСОБА_2 – адвокат Мельниченко М.С. не з`явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлялись своєчасно та належним чином. Під час судового розгляду просив визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
08.09.2025 р. за клопотанням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 було здійснено допит свідка ОСОБА_6 .
У судовому засіданні свідок ОСОБА_6 зазначила, що являється дружиною особи, яка притягається до відповідальності. Під час ДТП вона була пасажиром Форду. Її чоловік здійснив обгін на роздільній смузі. Авто Тесла, що їхало попереду, не включивши покажчик повороту, здійснила різкий поворот ліворуч, що й стало причиною ДТП. 
08.09.2025 р. за клопотанням представника іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 – адвоката Конопатського О.О. було здійснено допит свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 вказала, що вона являється свідком ДТП так як була пасажиром автомобіля Тесла. Приблизно за 200 метрів до перехрестя машина, яка рухалась перед ними включила поворот та повернула. Вони також хотіли повертати, але в них влетів Форд.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 зазначив, що з водієм Тесли ОСОБА_2 вони знайомі, їхали відпочивати на природу. Тесла рухалася за ним. Повертаючи вліво, включив покажчик повороту, подивився в дзеркала. Закінчуючи маневр, повз нього пролетів автомобіль Форд, який зачепив ОСОБА_7 , в якої був увімкнений показчик лівого повороту. 
16.09.2025за клопотанням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його представника – адвоката Конопатського О.О. судом було про призначено судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручено експертам Черкаського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру (НДЕКЦ) МВС України.
10.12.2025 до суду надійшов висновок експерта №СЕ-19/124-25/14586-ІТ від 28.11.2025, виконаний експертом Черкаського НДЕКЦ МВС України Воликом Я.О.
09.03.2026 р. за клопотанням представника іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 – адвоката Мельниченка М.С. судовий експерт Черкаського НДЕКЦ МВС України Волик Я.О. був допитаний у судовому засіданні.
У судовому засіданні судовий експерт Черкаського НДЕКЦ МВС України Волик Я.О. зазначив, що повністю підтримує свій висновок судово автотехнічної експертизи №СЕ-19/124-25/14586-ІТ від 28.11.2025. Під час проведення експертизи він використовував відеозаписи, які були надані зі справою. Достовірність даних записів не була предметом дослідження та додаткових знань не потребуала. На відео не було видно, що в Тесли був включений показчик повороту.
Суд, вислухавши пояснення учасників справи, заслухавши показання свідків, пояснення експерта, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. 
Так, суд зобов`язаний виконувати завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення, передбачені ст.1 КУпАП, у якій зазначено, що завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом. 
Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Згідно з ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У рішенні по справі «OHalloran and Francis v. The United Kingdom» [GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність водіїв за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
У протоколі про адміністративне правопорушення вказано на порушення ОСОБА_1 п.14.2."б".
Відповідно до п. 14.2."б" Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч.
16.09.2025 за клопотанням іншого учасника ДТП ОСОБА_2 та його представника – адвоката Конопатського О.О. судом було про призначено судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручено експертам Черкаського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру (НДЕКЦ) МВС України.
Згідно висновку експерта №СЕ-19/124-25/14586-ІТ від 28.11.2025:
1.Водій автомобіля FORD FOCUS (номерний знак НОМЕР_3 ) ОСОБА_1 повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.3. Правил дорожнього руху.
2.Водій автомобіля TESLA MODEL 3 (номерний знак НОМЕР_7 ) ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності до вимог п. 10.1. Правил дорожнього руху.
3.В діях водія автомобіля TESLA MODEL 3 (номерний знак НОМЕР_7 ) ОСОБА_2 вбачаються невідповідності вимогам п. 10.1. Правил дорожнього руху які, з технічної точки зору, перебували в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди і для виконання яких, він перешкод технічного характеру, відповідно до наданих на дослідження матеріалі, не мав.
Оскільки, водій автомобіля FORD FOCUS (номерний знак НОМЕР_3 ) ОСОБА_1 не мав технічної можливості зупинитися до місця зіткнення шляхом застосування екстреного гальмування в умовах місця ДТП, тому в його діях не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, які б, з технічної точки зору, перебували в причинному зв`язку з подією дорожньо- транспортної пригоди.
За відсутності підстав для сумнівів у правильності вищевказаної експертизи, з урахуванням того, що експертиза проведена компетентним експертом за відповідним фахом, який попереджався судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, складений для надання суду та відмову експерта без поважних причин від виконання покладених обов`язків за ст.ст. 384, 385 КК України, на підставі сукупності всіх фактичних обставин, які узгоджуються з тими, що були встановлені в судовому засіданні, а також враховуючи, що даний висновок є таким, що узгоджується з іншими доказами у справі, тому приймається до уваги судом як належний і допустимий доказ, що доводить невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Суд не бере до уваги, долучений до матеріалів справи ОСОБА_1 висновок експерта за результатами проведеного автотехнічного дослідження №СТ/225Д-25 від 14.08.2025, оскільки судовий експерт ОСОБА_8 проводив дослідження за заявою ОСОБА_1 без урахування позиції (питань) іншого учасника ДТП, також експерт не попереджався про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок та відмову експерта без поважних причин від виконання покладених обов`язків.
Пояснення свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , які є друзями іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 , які не узгоджуються з дослідженими у судовому засіданні матеріалами справи, суд не приймає до уваги та вважає їх не переконливими, не чіткими, не послідовними, не логічними, зважаючи також і на те, що у судовому засіданні вони не підтверджені наявними у матеріалах справи та дослідженими в ході судового розгляду зазначеними матеріалами справи.
Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948р. та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 р., ратифікованою Україною передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 суд приходить до висновку, що при розгляді справи не доведено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).
Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.
Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».
У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.
Відповідно до рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).
Так, згідно п.4.1. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.
В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно ст..17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись не обдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.
У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Згідно положень ст.62 Конституції України, вина особи, яка притягається до відповідальності має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, оцінюючи надані докази, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 на момент події було відсутнє порушення п.14.2."б" ПДР, а отже відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а отже провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення. 
Оскільки, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 9, 33, 40-1, 124, 221, 247, 252 276, 277, 283, 284 КУпАП, –
ПОСТАНОВИВ:
Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, закрити відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом 10 днів.

Суддя      Бойко Н.В.