Справа № 214/1709/26
3/214/677/26
П О С Т А Н О В А
Іменем України

25 березня 2026 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Сіденко С.І., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від відділення поліції №4 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП суду не відомий, уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, військово службовець, який фактично проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративне правопорушення, - 
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, серії ВАД 952507 ОСОБА_1 ,11.02.2026 року знаходячись в громадському місці поблизу кав`ярні «Степ» розташованої за адресою вул. Володимира Великого 23б погрожував активацією іграшкового муляжа гранати чим порушив громадський порядок та спокій громадян.
ОСОБА_1 у судовому засіданні просив закрити провадження так як у справі відсутні свідки та потерпілі, постанова складена неналежним чином
Правилами ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Санкція ст. 173 КУпАП передбачає досить суворе стягнення у вигляді адміністративного арешту, а тому дана справа про адміністративне правопорушення розглядається суддею з дотриманням стандартів ЄСПЛ, притаманних кримінальному провадженню.
Відповідно до ст. 173 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення виражається в нецензурній лайці в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Таким чином доводи протоколу про адміністративне не обґрунтовані та недоведені.
Під час судового розгляду справи не знайшло свого підтвердження належними та достовірними доказами те, що ОСОБА_1 вчинив дрібне хуліганство. Потерпілі про справі відсутні та не допитані у встановлено му порядку є тільки виклик на 102 про вчинення хуліганських дій ОСОБА_1 .
З на явних у справі письмових пояснень свідка ОСОБА_2 не можливо встановити склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.173 КУпАП у ОСОБА_1 в судове засідання свідок не з`явився, пояснення не конкретизовані, муляжа іграшкової гранати він не бачив так саме і вичерпні обставини причин конфлікту ОСОБА_1 з невстановленою судовому засіданні особою(потерпілим), працівниками поліції як знаряддя вчинення адміністративного правопорушення іграшкова граната не вилучалась. 
Частина 2 статті 251 КУпАП передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП. Однак працівники поліції, всупереч цих вимог, не забезпечили відповідного доказового матеріалу у справі на обґрунтування складеного протоколу про адміністративне правопорушення.
Враховуючи вищевикладене слід зазначити, зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява №926/08), що суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно з ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.
Враховуючи, що обсяг наданих суду доказів в своїй сукупності не доводить винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та дійсності самого факту вчинення ним такого правопорушення, відсутні потерпілі, очевидці подій. знаряддя вчинення адміністративного правопорушення не вилучалось як речовий доказ по справі, адміністративне затримання по справі відносно ОСОБА_1 суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю(недоведеності) в його діях події та складу правопорушення.
З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір, в порядку ст. 40-1 КУпАП, стягненню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 173, ст. 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, 252, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ст. 173 КУпАП – закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя Сіденко С.І.