ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року 	м. Полтава	Справа № 440/16714/25	

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді – Бойка С.С., 
за участю:
секретаря судового засідання – Проскурні Я.О., 
представника позивача – Фєдосєєва Д.О.
представника відповідача – Прокупчука О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, а саме просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №00178922406 від 20.11.2025.
В обґрунтування позовних вимог ФОП ОСОБА_1 зазначила, що діяла у суворій відповідності до позиції податкового органу викладеної у листі ГУ ДПС у Полтавській області за вих. №ФОП/Ш/7297/16-31-04-06-14 від 12.10.2020 року та платник податку (враховуючи однозначний висновок викладений у листі) не могла мати іншого розуміння, ніж те, що надав податковий орган. При цьому, Відповідач поверненням коштів підтвердив правову позицію реальними діями. Таким чином, винесене Відповідачем податкове повідомлення-рішення не може бути правомірним, оскільки у Позивача відсутній склад податкового правопорушення та відсутній умисел, а тому неприпустимим є притягнення її до відповідальності у вигляді застосування штрафних санкцій нарахованих податковим повідомленням-рішенням.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2025 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви.
22 грудня 2022 року позивач усунув недоліки позовної зави.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 29.12.2025, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цій справі, а її розгляд призначено за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 27.01.2026 / т.1а.с. 103/.
14.01.2026 року відповідач надав відзив на адміністративний позов / т.1 а.с. 107 - 111/, за змістом якого проти задоволення позовних вимог заперечував. ГУ ДПС зазначило, що за результатами перевірки встановлено заниження доходу платника єдиного податку, отриманого від провадження діяльності на загальну суму 5 976 809,26 грн., в т.ч. за 2021 рік – 624 100,88 грн., за 2022 рік – 1 497 092,61 грн., 2023 рік – 1 732 630,7 грн., 2024 рік – 2 122 985,07 грн., в результаті чого занижено єдиний податок до сплати в загальній сумі 298 840,45 грн. у т.ч. за 2021 рік в сумі 31 205,04 грн., за 2022 рік в сумі 74854,63 грн., за 2023 рік в сумі 86 631,53 грн., та за 2024 рік в сумі 106 149,25грн., чим порушено п. 292.1 ст. 292 Кодексу. Зазначає, що ГУ ДПС у Полтавській області виконало обов`язок щодо належного розгляду звернення ФОП ОСОБА_1 від 28.09.2020 б/н (вх. ГУ ДПС від 28.09.2020 № ФОП/Ш/58583/16-31) відповідно до вимог чинного законодавства, надана відповідь не містить жодних управлінських висновків та не зобов`язує позивача вчиняти будь-які дії. Таким чином, відповідь ГУ ДПС у Полтавській області № ФОП/Ш/7297/16-31-24-06-14 від 12.10.2020 не є індивідуальною податковою консультацією у розумінні ст. 52 Кодексу та не створює правових наслідків, передбачених ст. 53 Кодексу, а отже носить інформаційно-роз`яснювальний характер.
26 лютого 2026 року протокольною ухвалою закрито підготовче провадження, суд перейшов до розгляду справи по суті, призначено судове засідання на 24 березня 2026 року.
24 березня 2026 року у судовому засіданні представник позивача просив задовольнити позовні вимоги, з підстав наведених у позовній заяві, представник відповідача заперечував проти позовних вимог, вважаючи їх необґрунтованими. 
Заслухавши доводи представників сторін, дослідивши матеріали позовної заяви, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з 03.04.2019 перебуває на обліку ГУ ДПС у Полтавській області як платник податків. Види економічної діяльності: загальна медична практика (КВЕД 86.21) та спеціалізована медична практика (КВЕД 86.22), що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №445939571567 від 20.08.2025 року / т.1 а.с.14-15/. 
ФОП ОСОБА_1 є платником податків за третьою групою спрощеної системи оподаткування за ставкою 5%.
18.07.2019 року між ФОП ОСОБА_1 та головою Національної служби охорони здоров`я України Петренком Олегом Едуардовичем, який діяв на підставі Положення про НСЗУ (затверджене постановою КМУ від 27.12.2017 року №1101) було укладено договір №0000-Р68М-М000 про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій.
Договір про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій укладається між закладом охорони здоров`я, реабілітаційним закладом незалежно від форми власності чи фізичною особою-підприємцем, яка у встановленому законом порядку одержала ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики та/або має право на надання реабілітаційної допомоги згідно із законодавством та Уповноваженим органом (ч. 1 ст. 8 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення»).
Відповідно до пункту 8 Договору (предмет договору) ФОП ОСОБА_1 як Надавач зобов`язалася надавати медичні послуги за програмою медичних гарантій пацієнтам, а Замовник зобов`язався оплачувати такі послуги відповідно до встановленого тарифу та коригувальних коефіцієнтів.
Згідно пунктів 25 та 26 Договору (Умови, порядок та строки оплати медичних послуг. Ціна договору), Замовник зобов`язується оплачувати медичні послуги, що надаються пацієнтам згідно з цим договором, відповідно до тарифу із застосуванням відповідних коригувальних коефіцієнтів, затверджених у порядку, встановленому Законом України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення», інформацію про яких надавач належним чином вніс до системи, в межах загальної орієнтовної ціни договору з урахуванням граничної суми оплати у відповідному звітному періоді, якщо така гранична сума зазначена у додатку 2 до цього Договору.
Оплата медичних послуг згідно з цим договором здійснюється на підставі звіту про медичні послуги надавача протягом десяти календарних днів з дати подання надавачем звіту через систему, а у випадку передбаченому пунктом 23 цього Договору – з дати уточненого звіту про медичні послуги. При цьому, пунктом 27 Договору передбачено, що попередня оплата медичних послуг згідно з цим договором у випадках, встановлених КМУ здійснюється протягом десяти календарних днів на підставі рахунку, поданого надавачем.
Пунктами 47 та 48 Договору (строк дії договору) визначено, що цей договір вважається укладеним та набирає чинності з дати його підписання обома сторонами, але не раніше дати встановлення в кошторисі відповідного бюджетного асигнування для замовника на відповідний рік. Договір діє з 12.07.2019 року по 21.12.2019 року. Строк дії договору може бути продовжений за згодою сторін.
Відповідно до пункту 6 Спеціальних умов надання медичних послуг, пов`язаних з первинною медичною допомогою (додаток №1 до договору) визначено, що загальна орієнтовна ціна договору в частині надання медичних послуг, пов`язаних з первинною медичною допомогою становить 240 632 грн. Сторони можуть час від часу переглядати загальну орієнтовну ціну договору з внесенням відповідних змін до нього.
Починаючи із 03.04.2019 року ФОП ОСОБА_1 почала надавати медичні послуги населенню в рамках програми медичних гарантій, що врегульовані Законом України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення».
Позивачем 28.09.2020 року було підготовлено та направлено до Головного управління державної податкової служби у Полтавській області звернення з проханням надати інформацію «чи необхідно включати до складу доходи ФОП кошти, які сплачуються згідно договору з Національною службою здоров`я України про медичне обслуговування населення за кошти бюджетної програми державних гарантій медичного обслуговування населення, відповідно до якої Держава гарантує надання медичних послуг за рахунок коштів державного бюджету України згідно з переліком за встановленим тарифом?».
12.10.2020 року Головним управлінням ДПС у Полтавській області було розглянуто вищевказане звернення та надана офіційна відповідь за вихідним номером ФОП/Ш/7297/16-31-04-06-14 від 12.10.202 року у якій повідомлено наступне: «Право платника єдиного податку не включати до складу свого доходу сум коштів цільового призначення, що надійшли у тому числі з бюджетів, у тому числі в межах державних програм передбачено пп. 4 п. 292.11 ст. 292 Податкового кодексу України, від 02.12.2010 року №2755-VI зі змінами та доповненнями. Оскільки вказана Вами діяльність має ознаки передбачені пп. 4 п. 292.11 ст. 292 Податкового кодексу України, то отримані за договором з Національною службою здоров`я України кошти можуть не включатися до обсягу доходу» / т.1 а.с. 78-79/.
На підставі вищевказаного листа Позивачем було здійснено коригування декларації про доходи, а також подано до податкового органу заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових коштів та пені і на виконання даної заяви з бюджету було повернуто суми сплаченого єдиного податку (докази у вигляді податкової звітності Позивача за спірний період.
11.10.2021 Позивачем було отримано від Відповідача лист за вих. №35468/6/16- 31-24-06, яким повідомлялося, що Головним управлінням ДПС у Полтавській області з метою виконання функцій передбачених пп. 1911.1. п. 191 ст. 191 відповідно до п.п. 16.1.5 і 16.1.7 п. 16.1 ст. 16, п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України було проведено аналіз діяльності фізичною особи підприємця ОСОБА_1 . За результатами вказаного аналізу встановлено, що витрати на фонд оплати праці займаним працівникам є більші, ніж сума загального обсягу доходу, а саме обсяг доходу за І півріччя 2021 року складає 0,00 грн., а сума нарахованого доходу найманим особам згідно з формою 1 ДФ становить 12000,00 грн. З метою усунення виявлених розбіжностей Податковий орган запросив надати інформацію та документи, а саме: виписки банку з відкритих поточних рахунків; книгу обліку доходів та витрат; акти виконаних робіт; касові ордери чеки; підтверджуючі документи джерел надходження коштів; інші розрахункові документи.
На виконання вимог запиту Відповідача, Позивачем 25.10.2021 року було направлено пояснення та копії документів, що обґрунтовують наявність виявлених розбіжностей між сумою загального обсягу доходу за І півріччя 2021 року та сумою нарахованого доходу. Позивач пояснила, що в період з 03.04.2019 року вона є платником податків за третьою групою спрощеної системи оподаткування за ставкою 5%. В період з 03.04.2021 року по дату надання відповіді, Позивач надає медичні послуги населенню в рамках програми медичних гарантій, що врегульовані Законом України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення». При цьому, дохід від провадження діяльності за І півріччя 2021 року становив 217 954,59 грн.
Вказана діяльність має ознаки передбачені пп. 4 п. 292.11 ст. 292 Податкового кодексу України та згідно з поясненням ГУ ДПС у Полтавській області від 12.10.2020 року, отримані кошти не включаються до обсягу доходу і єдиним податком не оподатковуються (копія відповіді Позивача додається). При цьому, з метою підтвердження викладених обставин, Позивачем було надано Відповідачу перелік здобувачів ліцензій; книгу обліку доходів та витрат; копію листа ГУ ДПС у Полтавській області №ФОП/Ш/7297/16-31-04-06-14 від 12.10.2020 року; копію договору №0000-6985-М000; звіт про обсяг медичних послуг; банківські виписки та платіжні доручення, а також нарахування заробітної плати та утримання податків і ЄСВ.
В подальшому, 26.05.2025 року Позивачем було отримано від Відповідача запит за вих. №16450/6/16-31-24-09-08 «Про надання інформації щодо розбіжностей». Вказаним запитом податковий орган повідомив платника податків, що відповідно до проведеного аналізу податкової звітності встановлено розбіжності між задекларованою ФОП ОСОБА_1 сумою одержаного доходу за 2021 – 2023 роки та виплаченими доходами відповідно до Єдиного веб порталу використання публічних коштів. Відповідач запитав пояснення щодо причин виявлення розбіжностей та попросив надіслати уточнюючий розрахунок.
Позивачем 13.06.2025 року було надано відповідь, що розбіжності задекларованого доходу згідно податкових декларацій платника єдиного податку за 2021 – 2023 роки та сум виплачених доходів відповідно до Єдиного веб-порталу використання публічних коштів пояснюються нормою пп. 4 п. 292.11 ст. 292 Податкового кодексу України. Крім того, діяльність ФОП ОСОБА_1 має ознаки передбачені зазначеним пунктом Податкового кодексу України і є єдиним джерелом її доходу, а кошти отримуються виключно за договором з Національною службою здоров`я України і не включаються до обсягу доходу. При цьому, до відповіді додано копію листа-роз`яснення ГУ ДПС у Полтавській області за вихідним номером ФОП/Ш/7297/16-31-04-06-14 від 12.10.2020.
Головним управлінням ДПС у Полтавській області 11.07.2025 року було направлено повторний запит про надання інформації щодо розбіжностей за вих. №21768/6/16-31-24-08-08 та 22.08.2025 року Позивачем було повторно надіслано лист Відповідачу за вих. №021\08, яким повідомлено, що з урахуванням відповіді ГУ ДПС у Полтавській області за вихідним номером ФОП/Ш/7297/16-31-04-06-14 від 12.10.2025 року суми доходів за надані послуги, які надходять виключно за договором з Національною службою здоров`я України про медичне обслуговування населення не включаються до обсягу доходу. При цьому, Позивач повідомив податковий орган, що враховуючи їх повторний запит, нею було направлено відповідний запит до ДПС України про надання індивідуальної податкової консультації.
18.09.2025 року Позивачем було отримано індивідуальну податкову консультацію, якою Державна податкова служба України повідомила, що оскільки кошти, які надходять ФОП – платнику єдиного податку на підставі укладеного договору про медичне обслуговування населення фактично є оплатою наданих таким платником послуг і не мають цільового призначення, тобто кошти можуть бути використані платником податків на будь-які інші цілі (наприклад, на оплату оренди приміщення, виплату заробітної плати найманим працівникам, оплату комунальних послуг, тощо), то з метою оподаткування сума отриманих коштів включається до доходу фізичної особи-підприємця платника єдиного податку та оподатковується єдиним податком відповідно до положень розділу XIV Кодексу.
На підставі наказу ГУ ДПС у Полтавській області № 3164-П від 19.09.2025 проведена
документальна позапланова невиїзна перевірка діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2021 по 31.12.2024.
За результатами документальної позапланової невиїзної перевірки складено акт від 31.10.2025 № 15640/16-31-24-06-01/ НОМЕР_1 (надалі – акт перевірки), згідно висновків якого встановлено порушення п. 292.1 ст. 292 ПК України, а саме занижено єдиний податок до сплати в загальній сумі 298840,45 грн. у т. ч. за 2021 рік в сумі 31205,04 грн., за 2022 рік в сумі 74854,63 грн., за 2023 рік в сумі 86631,53 грн., та за 2024 рік в сумі 106149,25 грн.
Вищевказаним актом було встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 п. 292.1 ст.292 Податкового кодексу України, а саме занижено єдиний податок до сплати в загальній сумі 298 840,45 грн. у т. ч. за 2021 рік в сумі 31 205,04 грн., за 2022 рік в сумі 74 854,63 грн., за 2023 рік в сумі 86 631,53 грн., та за 2024 рік в сумі 106 149,25 грн.
На підставі акту №15640/16-31-24-06-01/ НОМЕР_1 було винесено податкове повідомлення-рішення №000178922406 від 20.11.2025 року яким нараховано позивачу збільшення суми грошового зобов`язання за податковими зобов`язаннями на 298 840,45 грн. та нараховано за штрафних санкцій на суму 66 908,84 грн. 
Позивач із вказаним податковими повідомленнями-рішеннями не погодилася, звернулася до суду із адміністративним позовом про визнання його протиправним та скасування. Надаючи правову оцінку спірному рішенню суб`єкта владних повноважень та відповідним доводам сторін, суд виходить з такого.
Статтею 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до підп. 14.1.137 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, органом стягнення є державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим кодексом та іншими законами України.
За приписами підпункту41.1.1. п. 41.1. ст. 41 Податкового кодексу Україниконтролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику, чи його територіальні органи.
За вимогами підпункту16.1.4 п. 16.1 ст.16 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов`язаний, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до пунктів 36.1 - 36.3 ст.36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Пунктом 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України зобов`язано платника податків подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до п. 291.2. ст. 291 глави 1 ПК України, спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.
Згідно пп. 1 п. 292.1 ст. 292 ПК України доходом платника єдиного податку для фізичної особи - підприємця є дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі, визначеній п. 292.3 ст. 292 ПК України.
Частиною 4 п. 292.11 ст. 292 ПК України встановлено, що при визначенні доходів для платників єдиного податку першої - третьої груп до складу доходу не включаються суми коштів цільового призначення, що надійшли від Пенсійного фонду України та інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, з бюджетів або державних цільових фондів, у тому числі в межах державних або місцевих програм.
Отже, вищевказаний пункт Податкового законодавства передбачає перелік коштів, які не включаються до доходу платника єдиного податку, якщо це кошти цільового призначення з бюджетів, що надаються у межах державних програм; мають визначений механізм цільового використання та не формують «вільний дохід» ФОП.
18.07.2019 року між ФОП ОСОБА_1 та головою Національної служби охорони здоров`я України Петренком Олегом Едуардовичем, який діяв на підставі Положення про НСЗУ (затверджене постановою КМУ від 27.12.2017 року №1101) було укладено договір №0000-Р68М-М000 про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій.
З 03.04.2019 року ФОП ОСОБА_1 надавала медичні послуги населенню в рамках програми медичних гарантій, що врегульовані Законом України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення».
Позивач з метою впевнитись у правильності ведення податкового обліку та заповнення податкової звітності, 28.09.2020 року було направлено до Головного управління державної податкової служби у Полтавській області звернення з проханням надати інформацію «чи необхідно включати до складу доходи ФОП кошти, які сплачуються згідно договору з Національною службою здоров`я України про медичне обслуговування населення за кошти бюджетної програми державних гарантій медичного обслуговування населення, відповідно до якої Держава гарантує надання медичних послуг за рахунок коштів державного бюджету України згідно з переліком за встановленим тарифом?»
12.10.2020 року Головним управлінням ДПС у Полтавській області було розглянуто вищевказане звернення та надана офіційна відповідь за вихідним номером ФОП/Ш/7297/16-31-04-06-14 від 12.10.2020 року у якій повідомлено наступне: «Право платника єдиного податку не включати до складу свого доходу сум коштів цільового призначення, що надійшли у тому числі з бюджетів, у тому числі в межах державних програм передбачено пп. 4 п. 292.11 ст. 292 Податкового кодексу України, від 02.12.2010 року №2755-VI зі змінами та доповненнями. Оскільки вказана Вами діяльність має ознаки передбачені пп. 4 п. 292.11 ст. 292 Податкового кодексу України, то отримані за договором з Національною службою здоров`я України кошти можуть не включатися до обсягу доходу».
На підставі вищевказаного листа Позивачем було здійснено коригування декларації про доходи, а також подано до податкового органу заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених сум грошових коштів та пені і на виконання даної заяви з бюджету було повернуто суми сплаченого єдиного податку.
Отже, судом констатовано, що саме відповідь відповідача ФОП/Ш/7297/16-31-04-06-14 від 12.10.2020 стала підставою для коригування декларацій позивача та повернення раніше сплаченого податку.
Представник відповідача у судовому засіданні та у відзиві на позовну заяву зазначав, що відповідь ГУ ДПС на звернення не є індивідуальною податковою консультацією, а тому не створює правових наслідків передбачених ст. 53 ПК України, носить інформаційно-роз`яснювальний характер. 
Розглянувши доводи відповідача суд приходить до висновку, що твердження відповідача про те, що надана відповідь має лише "інформаційно-роз`яснювальний характер", не є індивідуальною податковою консультацією у розумінні ст. 52 ПК України та не створює передбачених ст. 53 ПК України наслідків, є безпідставним. 
Так, відповідно до пункту 52.1 статті 52 ПК України за зверненням платників податків у паперовій або електронній формі контролюючий орган, визначений підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, надає їм безоплатно індивідуальні податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.
Звернення платників податків на отримання індивідуальної податкової консультації у паперовій або електронній формі повинно містити: найменування для юридичної особи або прізвище, ім`я, по батькові для фізичної особи, податкову адресу, а також номер засобу зв`язку та адресу електронної пошти, якщо такі наявні; код згідно з ЄДРПОУ (для юридичних осіб) або реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку у паспорті); зазначення, в чому полягає практична необхідність отримання податкової консультації (наведення фактичних обставин); підпис платника податків або кваліфікований електронний підпис; дату звернення.
На звернення платника податків, що не відповідає вимогам, зазначеним у цьому пункті, індивідуальна податкова консультація не надається, а надсилається відповідь за підписом керівника (заступника керівника або уповноваженої особи) у паперовій або електронній формі у порядку та строки, передбачені Законом України «Про звернення громадян».
Індивідуальна податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію (пункт 52.2. статті 52 ПК України).
Наслідки застосування податкових консультацій визначені статтею 53 ПК України. За нормами цієї статті у разі коли положення індивідуальної податкової консультації суперечать положенням узагальнюючої податкової консультації, застосовуються положення узагальнюючої податкової консультації.
Штрафні та податкові санкції можливі лише у випадку порушення закону платником умисно або з необережності чи у випадку, якщо платник знав або повинен був знати про свою неправомірну поведінку.
Проте, ФОП ОСОБА_1 повністю діяла у суворій відповідності до позиції податкового органу викладеної у листі ГУ ДПС у Полтавській області за вих. №ФОП/Ш/7297/16-31-04-06-14 від 12.10.2020 року та платник податку (враховуючи однозначний висновок викладений у листі) не могла мати іншого розуміння, ніж те, що надав податковий орган. При цьому, Відповідач поверненням коштів підтвердив правову позицію реальними діями.
Таким чином, винесене Відповідачем податкове повідомлення-рішення не може бути правомірним, оскільки у Позивача відсутній склад податкового правопорушення та відсутній умисел, а тому неприпустимим є притягнення її до відповідальності у вигляді застосування штрафних санкцій нарахованих податковим повідомленням-рішенням.
Отже, податкове повідомлення рішення №00178922406 від 20.11.2025 є протиправним та підлягає скасуванню.
Враховуючи викладене, позов ФОП ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у розмірі 3657,49 грн.
Таким чином, при задоволенні позову позивача суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3657,49 грн.
Також позивачем заявлено клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу у сумі 7200 грн.
Відповідно до положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (частина перша статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина друга статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина третя статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).
Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004 у справі "Меріт проти України" заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Суд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.
Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Ключовим критерієм під час розгляду питання щодо можливості стягнення «гонорару успіху» у справі яка розглядається є розумність заявлених витрат. Тобто розмір відповідної суми має бути обґрунтованим. Крім того, підлягає оцінці необхідність саме такого розміру витрат.
На підтвердження витрат на правову допомогу під час розгляду даної справи, позивачем до суду надано: ордер серії ВІ №135664, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, договір про надання правової допомоги №20-25 від 04 грудня 2025 року, рахунок 20-25 від 09.12.2025, платіжну інструкцію №601 від 09.12.2025 про оплату правової допомоги в сумі 7200 грн.
Дослідивши надані документи на підтвердження обґрунтованості розміру заявлених витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до висновку, що розмір витрат у заявленому розмірі 7200,00 є співмірним із складністю справи і таким, що підпадає під критерій розумності, а тому підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись статтями 139, 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС в Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, Полтавська область, 36000, код ЄДРПОУ 44057192) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №00178922406 від 20.11.2025, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем єдиний податок з фізичних осіб у розмірі 365749,29 грн.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Полтавській області на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3657,49 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 7200,00 грн.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Повне рішення складено 03.04.2026. 

Суддя	 	С.С. Бойко