Справа № 450/906/26  Провадження № 2/450/1467/26 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2026 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Мусієвського В. Є.
при секретарі Расяк С.М. 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників судового розгляду в приміщенні суду м. Пустомити цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в:

Представник позивача через систему «Електронний Суд» звернулась з позовом, у якому просила стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 1295-1265, укладеним між ОСОБА_1 та ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» 31.10.2023 року, у розмірі 10000 грн., яка складається з 2000 грн. простроченої заборгованості за тілом кредиту, 8000 грн. простроченої заборгованості за процентами.
Мотивувала позовні вимоги тим, що 31.10.2023 року між ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (credos.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТзОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1295-1265. Згідно умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 2000 грн.; строк кредитування 300 днів; базовий період 15 днів; знижена процентна ставка 2,5 % в день; стандартна відсоткова ставка 3 % в день. ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного договору, однак, відповідач порушила взяті на себе зобов`язання, не повернула кредитні кошти позивачу, а також не виконала всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем навіть після спливу строку, встановленого в договорі. Крім цього вказала, що позивачем прийнято рішення про можливість застосування до відповідача програми лояльності для споживачів послуг ТзОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме частково списати заборгованість ОСОБА_1 у розмірі 9850 грн. за умови погашення позичальником решти заборгованості у розмірі 10000 грн. Так, станом на 13.01.2026 року, з врахуванням програми лояльності про часткове списання заборгованості відповідача, загальний розмір такої становить 10000 грн. та складається з 2000 грн. простроченої заборгованості за кредитом, 8000 грн. простроченої заборгованості за процентами. Таким чином, з боку відповідача по відношенню до позивача має місце порушення зобов`язання, визначеного в Кредитному договорі, що відповідно до статті 611 ЦК України тягне за собою правові наслідки, встановлені Кредитним договором або законом. Враховуючи наведене, просила позовні вимоги задовольнити. 
Ухвалою від 26.02.2026 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач повідомлялась про судовий розгляд шляхом направлення поштової кореспонденції.
У вказаний строк відповідач не надала суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин.
В матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов 'язків та оформлена в електронній формі.
В силу ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів.
Судом встановлено, що 31.10.2023 року між ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 укладено електронний кредитний договір № 1295-1265 шляхом підписання одноразовим електронним ідентифікатором А6267 такого, правил відкриття кредитної лінії (надання споживчих послуг), паспорту споживчого кредиту та таблиці обчислення вартості кредиту, внаслідок чого відповідач отримала кошти на задоволення особистих потреб у виді встановленого кредитного ліміту в розмірі 2000 грн. строком на 300 календарних днів зі сплатою 2,5 % в день від суми кредиту протягом перших 15 днів та стандартною ставкою 3 % в день від суми кредиту протягом наступного строку кредитування.
Так, позивач здійснив перерахування коштів відповідачу 31.10.2023 року у розмірі 2000 грн. відповідно до умов кредитного договору, що підтверджується довідкою про перерахування суми кредиту № 1295-1265 від 31.10.2023 року та квитанцією № 2385606140 від 31.10.2023 року.
Таким чином, судом встановлено, що позивач повністю виконав свої зобов`язання за електронним кредитним договором № 1295-1265 від 31.10.2023 року.
Із розрахунку заборгованості за договором № 1295-1265 від 31.10.2023 року вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем станом на 13.01.2026 року становить 19850 грн. і складається з 2000 грн. заборгованості за тілом кредиту, 17850 грн. заборгованості за відсотками. 
Однак, суд не може в повній мірі погодитися з наданим позивачем розрахунком заборгованості, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Згідно зі ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Разом з тим, Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.
Зі змісту ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним.
У відповідності до ч. 5 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.
Закон України «Про споживче кредитування» визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері.
Статтею 1 ЗУ «Про споживче кредитування» визначено терміни, зокрема 1-1) договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; 1-2) денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту.
На момент укладення кредитного договору, положення ст. 8 «Про споживче кредитування», не містили умов щодо граничного розміру щоденної процентної ставки.
Однак, 22.11.2023 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ, який набрав чинності 24.12.2023 року, та яким внесено зміни до ЗУ «Про споживче кредитування».
Відповідно до ч. 5 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
В силу вимог п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
У п. 4 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 3498-ІХ визначено необхідність надавачам фінансових послуг, не зазначеним у пункті 3 цього розділу, та надавачам допоміжних послуг протягом 30 днів з дня набрання чинності цим Законом привести свою діяльність та документи у відповідність з вимогами цього Закону.
Отже, починаючи з 25.12.2023 року (наступний день після набрання Законом № 3498-ІХ чинності), максимальний розмір денної процентної ставки за договором не може перевищувати 1 %.
При цьому, надавачі фінансових послуг зобов`язувалися привести свою діяльність у відповідність вищевказаних змін.
У той же час, пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту.
Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Однак, позивач незважаючи на те, що кредитний договір № 1295-1265 від 31.10.2023 року, який укладено до прийняття ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ та продовжив свою дію після 24.12.2023 року, не привів свою діяльність, а також умови укладених ним договорів відповідно до вимог чинного законодавства в частині нарахування щоденної процентної ставки і продовжив після 25.12.2023 року нараховувати відповідачу відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 3 % на день, що перевищувало максимально допустимий розмір щоденної відсоткової ставки визначений законодавством.
З огляду на вказане, зазначені вище дії позивача безумовно порушували права відповідача порівняно з іншими споживачами фінансових послуг, а положення кредитного договору в частині нарахування з 25.12.2023 року щоденної відсоткової ставки у розмірі 3 % на день значно перевищують встановлений максимальний розмір денної процентної ставки за кредитним договором у розмірі 1 % та були несправедливими, а тому при вирішенні даного спору такі підлягатимуть зміні з врахуванням положень законодавства.
Суд погоджується із умовами кредитного договору щодо нарахування відповідачу за період з 31.10.2023 року по 14.11.2023 року відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % на день, які становлять 750 грн. (15 днів * 50 грн.).
Крім цього, суд погоджується із умовами кредитного договору щодо нарахування відповідачу за період з 15.11.2023 року по 24.12.2023 року відсотків за користування кредитом у розмірі 3 % на день, які становлять 2400 грн. (40 днів * 60 грн.).
Однак, починаючи з 25.12.2023 року протягом перших 120 днів щоденний розмір відсотків за кредитом не міг бути більшим за 2,5 %, протягом наступних 120 днів – 1,5%, а у подальшому не міг бути більшим за 1 % за відсутності домовленості сторін про менший розмір відсотків.
Таким чином, за період 25.12.2023 року по 22.04.2024 року (120 днів) позивач, виходячи з розміру кредиту 2000 грн., мав право для нарахування відповідачу відсотків за користування кредитом у розмірі 50 грн. на день (2,5%), а тому розмір заборгованості відповідача по сплаті відсотків за вказаний вище термін, право на стягнення яких має позивач, складає 6000 грн. (120 днів * 50 грн.).
За період з 23.04.2024 року по 20.08.2024 року (120 днів) позивач, виходячи з розміру кредиту 2000 грн., мав право для нарахування відповідачу відсотків за користування кредитом у розмірі 30 грн. на день (1,5%), а тому розмір заборгованості відповідача по сплаті відсотків за вказаний вище термін, право на стягнення яких має позивач, складає 3600 грн. (120 днів * 30 грн.).
За період з 21.08.2024 року по 25.08.2024 року (в межах позовних вимог) – 5 днів, позивач, виходячи з розміру кредиту 2000 грн., мав право для нарахування відповідачу відсотків за користування кредитом у розмірі 20 грн. на день (1%), а тому розмір заборгованості відповідача по сплаті відсотків за вказаний вище термін, право на стягнення яких має позивач, складає 100 грн. (5 днів * 20 грн.).
Відтак, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором № 1295-1265 від 31.10.2023 року повинен становити 14850 грн. та складатись з 2000 грн. простроченої заборгованості за тілом кредиту, 12850 грн. простроченої заборгованості за процентами (750 грн. + 2400 грн. + 6000 грн. + 3600 грн. + 100 грн.).
Водночас, представник позивача у позовній заяві покликається на те, що кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме частково списати заборгованість позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 9850 грн., то за таких обставин суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 3000 грн. процентів за користування кредитними коштами (12850 грн. - 9850 грн.).
Вказаний висновок відповідає позиції Львівського апеляційного суду, викладеній у постанові від 21.01.2026 року у справі № 450/1771/25.
Частинами 1, 3 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Статтею 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов`язання не виконані з вини відповідача.
Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
За ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Таким чином, суд приходить до висновку, що аргументи, якими представник позивача мотивувала позовні вимоги, частково знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому такі слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 1295-1265 від 31.10.2023 року в розмірі 5000 грн., яка складається з 2000 грн. простроченої заборгованості за тілом кредиту, 3000 грн. простроченої заборгованості за процентами.
За ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2662 грн. 40 коп.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 263-265, 279 ЦПК України, ст.ст. 3, 13, 16, 526, 527, 530, 599, 610-612, 1048-1050, 1054 ЦК України, суд,-

у х в а л и в:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за електронним кредитним договором № 1295-1265 від 31.10.2023 року в розмірі 5000 грн., яка складається з 2000 грн. простроченої заборгованості за тілом кредиту, 3000 грн. простроченої заборгованості за процентами.
У задоволенні решти позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» судовий збір у розмірі 2662 грн. 40 коп.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Львівського апеляційного суду або через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мусієвський В.Є.