ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова
Іменем України
31 березня 2026 року
м. Харків
справа № 641/7541/25
провадження № 22-ц/818/2645/26
Харківський апеляційний суд у складі:
Головуючого: Маміної О.В.,
суддів: Мальованого Ю.М., Тичкової О.Ю.,
за участю секретаря: Смелянець К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аналітик Фінанс» до ОСОБА_1 , Державного реєстратора Департаменту реєстрації Харківської міської ради Ісаєнко Ірини Анатоліївни про визнання прав іпотекодержателя щодо іпотечного майна та звернення стягнення на предмет іпотеки за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - Данько Лариси Вячеславівни на ухвалу Слобідського районного суду м. Харкова від 20 січня 2026 року, постановлену під головуванням судді Боговського Д.Є., - 
в с т а н о в и в :
У жовтні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Аналітик Фінанс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , Державного реєстратора Департаменту реєстрації Харківської міської ради Ісаєнко Ірини Анатоліївни, в якому просило визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Аналітік Фінанс» право іпотекодержателя щодо іпотечного майна, а саме квартири АДРЕСА_1 з подальшим правом внесення записів щодо іпотеки до Державного реєстру іпотек та щодо обтяжень до Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна; в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 6/4/26/2008/840-К/35 від 18.02.2008 року звернути стягнення на предмети іпотеки, а саме на двокімнатну квартиру загальною площею 44,4 м2, житловою площею 30,0 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ «Про виконавче провадження», за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом; стягнути з солідарно з ОСОБА_1 та Державного реєстратора Ісаєнко Ірини Анатоліївни Департаменту реєстрації Харківської міської ради на користь позивача судові витрати, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.
19 січня 2026 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Аналітик Фінанс» подано заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження квартири за адресою: АДРЕСА_2 . 
Ухвалою Слобідського районного суду м. Харкова від 20 січня 2026 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Аналітик Фінанс» про забезпечення позову задоволено. Заборонено відчуження квартири АДРЕСА_1 . 
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - Данько Лариса Вячеславівна просить ухвалу Слобідського районного суду м. Харкова від 20 січня 2026 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити. 
Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; зазначає, що суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі висловлює лише припущення щодо того, що невжиття заході забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Крім того, надані позивачем договори, хоча і є чинними, але не підтверджують у ТОВ «Аналітик Фінанс» наявності права вимагати від ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором, а відтак, і забезпечення позову за таких обставин є незаконним. 
Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що є підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, тому заява представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Аналітик Фінанс» - Маковозова О.В. підлягає задоволенню
Такі висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.
Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.
У відповідності до ч. 3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.
Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.
Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.
Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.
Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.
Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.
Судом встановлено, що позивач просить визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Аналітік Фінанс» право іпотекодержателя щодо іпотечного майна, а саме квартири АДРЕСА_1 з подальшим правом внесення записів щодо іпотеки до Державного реєстру іпотек та щодо обтяжень до Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна; в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 6/4/26/2008/840-К/35 від 18.02.2008 року та звернути стягнення на предмети іпотеки, а саме на двокімнатну квартиру загальною площею 44,4 м2, житловою площею 30,0 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ «Про виконавче провадження», за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом; стягнути з солідарно з ОСОБА_1 та Державного реєстратора Ісаєнко Ірини Анатоліївни Департаменту реєстрації Харківської міської ради на користь позивача судові витрати, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.
Як на підставу заявлених вимог про вжиття заходів забезпечення позову, Товариство з обмеженою відповідальністю «Аналітик Фінанс» посилалось на те, що існує загроза втрати майна, що є предметом іпотечного забезпечення, а саме квартири АДРЕСА_1 , яка обумовлена тим, що ОСОБА_1 звернулась до Слобідського районного суду м. Харкова з позовом про зняття арешту зі спірного майна. Підставою для звернення до суду з зазначеним позовом є рішення суду, що підтверджує факт того, що ОСОБА_1 є законною спадкоємицею після смерті свого двоюрідного брата – ОСОБА_2 . ОСОБА_1 не позбавляється права володіння та користування спірним майном та тимчасове обмеження права розпорядження майном саме по собі не буде підставою для висновку про завдання матеріальних збитків відповідачу. 
Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі для попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Разом з тим заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.
Враховуючи предмет спору, а також те, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, - колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для забезпечення позову у заявлений позивачем спосіб.
Вжиті судом заходи забезпечення позову є співмірними заявленим позовним вимогам.
Щодо доводів апелянта про те, що договори, на які посилається позивач не підтверджують у ТОВ «Аналітик Фінанс» наявності права вимагати від ОСОБА_1 суму заборгованості за кредитним договором та позовні вимоги мають штучний характер, колегія суддів зазначає наступне. 
Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.
Підстав вважати, що обраний спосіб забезпечення позову є неспівмірним та порушує права відповідача та інших осіб, не вбачається.
Ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 – залишити без задоволення. 
Ухвалу Слобідського районного суду м. Харкова від 20 січня 2026 року –залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий:        О.В. Маміна

Судді:          Ю.М. Мальований

О.Ю. Тичкова