ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2026 року	м. Одеса	Справа № 916/3559/25	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Таран С.В.,
Суддів: Богатиря К.В., Поліщук Л.В.,
при секретарі судового засідання: Фещук В.М.,
за участю представників:
від Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна паливна компанія "Облпаливо" – Воронков В.О.,
від Комунальної установи "Долинський ліцей Долинської сільської ради Одеської області" – Малофеєв В.О.,
від Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Поликом" – участі не брали,
розглянувши апеляційну скаргу Комунальної установи "Долинський ліцей Долинської сільської ради Одеської області"
на рішення Господарського суду Одеської області від 19.11.2025, прийняте суддею Петренко Н.Д., м. Одеса, повний текст складено 28.11.2025,
у справі №916/3559/25
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна паливна компанія "Облпаливо"
до відповідачів:
-Комунальної установи "Долинський ліцей Долинської сільської ради Одеської області";
-Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Поликом"
про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування рішення і повідомлення, визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2025 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельна паливна компанія "Облпаливо" звернулося з позовом до Комунальної установи "Долинський ліцей Долинської сільської ради Одеської області" та Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Поликом", в якому просило:
-визнати протиправними дії Комунальної установи "Долинський ліцей Долинської сільської ради Одеської області" щодо включення дискримінаційних умов у проект договору за процедурою закупівлі за предметом "Вугілля кам`яне марки ДГ (13-25), вугілля кам`яне марки Г(Г1) (13-25), код ДК 021:2015 – 09110000-3 Тверде паливо", що оголошена за ідентифікатором №UA-2025-07-21-008139-а;
-визнати протиправними дії Комунальної установи "Долинський ліцей Долинської сільської ради Одеської області" щодо відхилення пропозиції переможця відбору – Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна паливна компанія "Облпаливо", які оформлені протоколом від 31.07.2025, за процедурою закупівлі за предметом "Вугілля кам`яне марки ДГ (13-25), вугілля кам`яне марки Г(Г1) (13-25), код ДК 021:2015 – 09110000-3 Тверде паливо", що оголошена за ідентифікатором №UA-2025-07-21-008139-а;
-визнати протиправним та скасувати рішення Комунальної установи "Долинський ліцей Долинської сільської ради Одеської області" щодо визнання переможцем та укладання договору з Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма "Поликом" за процедурою закупівлі за предметом "Вугілля кам`яне марки ДГ (13-25), вугілля кам`яне марки Г(Г1) (13-25), код ДК 021:2015 – 09110000-3 Тверде паливо", що оголошена за ідентифікатором №UA-2025-07-21-008139-а;
-визнати протиправним та скасувати повідомлення про намір укласти договір про закупівлю за предметом "Вугілля кам`яне марки ДГ (13-25), вугілля кам`яне марки Г(Г1) (13-25), код ДК 021:2015 – 09110000-3 Тверде паливо", що оголошена за ідентифікатором №UA-2025-07-21-008139-а;
-визнати недійсним договір №43 від 06.08.2025 про закупівлю товарів, укладений між Комунальною установою "Долинський ліцей Долинської сільської ради Одеської області" та Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма "Поликом".
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що дії Комунальної установи "Долинський ліцей Долинської сільської ради Одеської області" під час процедури проведення спрощеної закупівлі щодо включення у проект договору дискримінаційних умов стосовно надання копій документів, виданих конкретною юридичною особою, а також зазначення конкретних показників якості без будь-якого діапазону є протиправними та такими, що обмежують конкуренцію і призводять до дискримінації учасників, внаслідок чого пропозиція Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна паливна компанія "Облпаливо", яке стало переможцем торгів, була незаконно відхилена з подальшим укладенням між відповідачами оспорюваного договору всупереч вимогам чинного законодавства.
За вказаною позовною заявою місцевим господарським судом 15.09.2025 відкрито провадження у справі №916/3559/25.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 19.11.2025 у справі №916/3559/25 (суддя Петренко Н.Д.) задоволено позовні вимоги у повному обсязі; визнано протиправними дії Комунальної установи "Долинський ліцей Долинської сільської ради Одеської області" щодо включення дискримінаційних умов у проект договору за процедурою закупівлі за предметом "Вугілля кам`яне марки ДГ (13-25), вугілля кам`яне марки Г(Г1) (13-25), код ДК 021:2015 – 09110000-3 Тверде паливо", що оголошена за ідентифікатором №UA-2025-07-21-008139-а; визнано протиправними дії Комунальної установи "Долинський ліцей Долинської сільської ради Одеської області" щодо відхилення пропозиції переможця відбору – ТОВ "Торгівельна паливна компанія "Облпаливо", які оформлені протоколом від 31.07.2025, за процедурою закупівлі за предметом "Вугілля кам`яне марки ДГ (13-25), вугілля кам`яне марки Г(Г1) (13-25), код ДК 021:2015 – 09110000-3 Тверде паливо", що оголошена за ідентифікатором №UA-2025-07-21-008139-а; визнано протиправним та скасовано рішення Комунальної установи "Долинський ліцей Долинської сільської ради Одеської області" щодо визнання переможцем та укладання договору з Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма "Поликом" за процедурою закупівлі за предметом "Вугілля кам`яне марки ДГ (13-25), вугілля кам`яне марки Г(Г1) (13-25), код ДК 021:2015 – 09110000-3 Тверде паливо", що оголошена за ідентифікатором №UA-2025-07-21-008139-а; визнано протиправним та скасовано повідомлення про намір укласти договір про закупівлю за предметом "Вугілля кам`яне марки ДГ (13-25), вугілля кам`яне марки Г(Г1) (13-25), код ДК 021:2015 – 09110000-3 Тверде паливо", що оголошена за ідентифікатором №UA-2025-07-21-008139-а; визнано недійсним договір №43 від 06.08.2025 про закупівлю товарів, укладений між Комунальною установою "Долинський ліцей Долинської сільської ради Одеської області" та Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма "Поликом"; стягнуто в рівних частках з Комунальної установи "Долинський ліцей Долинської сільської ради Одеської області" та Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Поликом" витрати по сплаті судового збору у розмірі 12112 грн та 20000 грн витрат на професійну правничу допомогу, тобто по 16056 грн з кожного.
Судове рішення мотивоване доведеністю позивачем факту допущення Комунальною установою "Долинський ліцей Долинської сільської ради Одеської області" порушень чинного законодавства при проведенні процедури спрощеної закупівлі у зв`язку з включенням до проекту договору дискримінаційних умов, що, у свою чергу, спочатку призвело до необґрунтованого відхилення пропозиції переможця відбору – Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна паливна компанія "Облпаливо", а в подальшому – до незаконності укладення відповідного договору з Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма "Поликом".
Не погодившись з ухваленим рішенням, Комунальна установа "Долинський ліцей Долинської сільської ради Одеської області" звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить повністю скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 19.11.2025 у справі №916/3559/25.
Зокрема, скаржник наголошує на тому, що при здійсненні процедури закупівлі останній діяв прозоро, добросовісно та з дотриманням всіх вимог чинного законодавства, натомість суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні помилково застосував норми, які регулюють інші процедури закупівель (спрощені закупівлі, відкриті торги), не врахувавши при цьому, що спірні правовідносини виникли в межах закупівлі через електронний каталог. Крім того, апелянт стверджує про відсутність порушеного права позивача, неефективність обраного позивачем способу захисту та наявність процесуальних порушень внаслідок розгляду даної справи без участі сторін за ініціативи суду, що, у свою чергу, позбавило Комунальну установу "Долинський ліцей Долинської сільської ради Одеської області" можливості участі його представника безпосередньо у судовому засіданні з можливістю надання відповідних обґрунтувань і необхідних пояснень та, як наслідок, могло істотно вплинути на об`єктивність судового розгляду. Скаржник також заперечує проти проведеного місцевим господарським судом розподілу судових витрат.
У відзиві на апеляційну скаргу б/н від 08.01.2026 (вх.№5144/25/Д2 від 08.01.2026) Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельна паливна компанія "Облпаливо" просить апеляційну скаргу Комунальної установи "Долинський ліцей Долинської сільської ради Одеської області" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 19.11.2025 у справі №916/3559/25 – без змін, посилаючись на те, що апелянт, як замовник, порушив процедуру закупівлі, самовільно встановивши дискримінаційні вимоги, не передбачені законодавством, чим обмежив конкуренцію і порушив принципи публічних закупівель, безпідставно відхиливши найбільш економічно вигідну пропозицію позивача, що безумовно свідчить про порушення його прав та зумовлює необхідність судового захисту із застосуванням обраного ним ефективного способу захисту у вигляді заявлених у межах даної справи позовних вимог.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Таран С.В., суддів: Богатиря К.В., Поліщук Л.В. від 25.12.2025 за вказаною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження; встановлено строк для подання відзивів на апеляційну скаргу та будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 09.01.2026.
В подальшому ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.01.2026 вирішено розглянути апеляційну скаргу Комунальної установи "Долинський ліцей Долинської сільської ради Одеської області" на рішення Господарського суду Одеської області від 19.11.2025 у справі №916/3559/25 поза межами строку, встановленого частиною першою статті 273 Господарського процесуального кодексу України, у розумний строк, достатній для забезпечення можливості реалізації учасниками процесу відповідних процесуальних прав з урахуванням запровадженого в Україні воєнного стану, та призначено дану справу до розгляду на 25.03.2026 о 10:00.
З метою повного та всебічного розгляду апеляційної скарги з забезпеченням принципу змагальності та надання учасникам справи необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи, а також правильного застосування законодавства Південно-західним апеляційним господарським судом у судовому засіданні у справі №916/3559/25, яке відбулося 25.03.2026, шляхом постановлення протокольної ухвали було оголошено перерву до 10:00 год 22.04.2026.
У судовому засіданні 22.04.2026 представник Комунальної установи "Долинський ліцей Долинської сільської ради Одеської області" підтримав апеляційну скаргу; представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна паливна компанія "Облпаливо" висловив заперечення проти її задоволення; представник Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Поликом" участі не брав, хоча був належним чином сповіщений про дату, час та місце його проведення, що підтверджується матеріалами справи (т.2 а.с.75-77).
Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "Поликом" своїм правом згідно з частиною першою статті 263 Господарського процесуального кодексу України не скористалося, відзив на апеляційну скаргу не надало, що згідно з частиною третьою статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.
За умовами частин першої, другої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши пояснення представників Комунальної установи "Долинський ліцей Долинської сільської ради Одеської області" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна паливна компанія "Облпаливо", обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування Господарським судом Одеської області норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла наступних висновків.
21.07.2025 Комунальною установою "Долинський ліцей Долинської сільської ради Одеської області" як замовником на веб-порталі "Prozorro" за ідентифікатором №UA-2025-07-21-008139-а оприлюднено оголошення про проведення закупівлі за предметом: "Вугілля кам`яне марки ДГ (13-25), вугілля кам`яне марки Г(Г1) (13-25)", код ДК 021:2015:09110000-3 "Тверде паливо", з очікуваною вартістю 1370000 грн. 
В межах визначеного в оголошенні строку надання тендерних пропозицій Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельна паливна компанія "Облпаливо" було надіслано пропозицію учасника проведення закупівлі, що оголошена за ідентифікатором №UA-2025-07-21-008139-а, на суму 1080000 грн.
В адресованій Комунальній установі "Долинський ліцей Долинської сільської ради Одеської області" вимозі щодо усунення порушення законодавства у сфері публічних закупівель №22-07-2 від 22.07.2025 позивач зазначив про те, що замовником під час проведення запиту цінових пропозицій на закупівлю кам`яного вугілля було порушено вимоги Порядку формування та використання електронного каталогу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №822 від 14.09.2020, адже у проекті договору та документації закупівлі неправомірно встановлено додаткові вимоги до учасників і документів, які не передбачені електронним каталогом, а передбачені технічні показники товару визначені у фіксованих значеннях без допустимих діапазонів, що обмежує конкуренцію, може призводити до дискримінації учасників та не відповідає положенням ДСТУ 7146:2010 та ДСТУ 3472:2015. З огляду на викладене, позивач наполягав на скасуванні процедури закупівлі та проведенні процедури заново після вилучення з тексту проекту договору порушень, які були допущені при підготовці документів щодо процедури закупівлі, або проведенні відкритих торгів з особливостями задля визначення справедливої ціни під час проведення аукціону, а також визначенні предмету закупівлі відповідно до тих марок, що дійсно можливо поставити у даний період.
Супровідним листом №24-07-1 від 24.07.2025 позивач надіслав Комунальній установі "Долинський ліцей Долинської сільської ради Одеської області" сертифікати генетичних, технологічних та якісних характеристик на вугілля марки ДГ(13-25) та Г(Г1)(13-25), виданих на ім`я виробника – Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "Східмаркет". 
29.07.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельна паливна компанія "Облпаливо" надіслало на електронну адресу замовника закупівлі заповнений позивачем проект договору та просило заповнити його зі сторони Комунальної установи "Долинський ліцей Долинської сільської ради Одеської області".
Рішенням Комунальної установи "Долинський ліцей Долинської сільської ради Одеської області", оформленим протоколом б/н від 31.07.2025, відхилено пропозицію переможця відбору – Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна паливна компанія "Облпаливо" запиту пропозицій постачальників щодо закупівлі: "Вугілля кам`яне марки ДГ (13-25), вугілля кам`яне марки Г(Г1) (13-25)", код ДК 021:2015 – 09110000-3 "Тверде паливо", ідентифікатор закупівлі UA-2025-07-21-008139- а відповідно до підпункту 2 пункту 64 Порядку формування та використання електронного каталогу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №822 від 14.09.2020
У вищенаведеному рішенні зазначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельна паливна компанія "Облпаливо", яке стало переможцем відбору, відмовилося від укладення договору на умовах, визначених замовником у запиті пропозицій постачальників, зокрема, у проекті договору відповідно до пункту 2.2, що є складовою частиною запиту пропозицій постачальників, у зв`язку з чим пропозиція вказаного товариства підлягає відхиленню.
05.08.2025 переможцем закупівлі, яка оголошена за ідентифікатором №UA-2025-07-21-008139-а, визначено Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "Поликом", про що свідчить протокол визначення переможця закупівлі та намір укласти договір про закупівлю.
06.08.2025 між Комунальною установою "Долинський ліцей Долинської сільської ради Одеської області" ("Замовник") та Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма "Поликом" ("Постачальник") укладено договір про закупівлю товарів №43, за умовами якого Постачальник зобов`язується поставити вугілля кам`яне марки ДГ (13-25), вугілля кам`яне марки Г(Г1) (13-25), код ДК 021:2015-09110000-3 "Тверде паливо" (товар), а Замовник зобов`язується прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату на умовах даного Договору. Найменування, одиниці виміру та загальна кількість товару, що підлягає поставці за цим договором, визначається додатком №1 (специфікація), що є невід`ємною частиною цього договору. Договір укладається шляхом здійснення закупівлі запит пропозицій Постачальника через використання електронного каталогу в системі електронних закупівель Prozorro згідно з постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку формування та використання електронного каталогу" №822 від 14.09.2020 (зі змінами).
Вищенаведений договір повністю виконаний його сторонами, на підтвердження чого до суду першої інстанції подано звіт про виконання договору про закупівлю за ідентифікатором №UA-2025-07-21-008139-а.
Предметом спору у даній справі є вимоги про визнання протиправними дій Комунальної установи "Долинський ліцей Долинської сільської ради Одеської області" щодо включення дискримінаційних умов у проект договору за процедурою закупівлі, що оголошена за ідентифікатором №UA-2025-07-21-008139-а, та щодо відхилення пропозиції переможця відбору – Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна паливна компанія "Облпаливо", які оформлені протоколом від 31.07.2025, за цією процедурою закупівлі; про визнання протиправними та скасування рішення Комунальної установи "Долинський ліцей Долинської сільської ради Одеської області" щодо визнання переможцем та укладання договору з Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма "Поликом" за вказаною процедурою закупівлі та повідомлення про намір укласти договір про закупівлю, а також про визнання недійсним укладеного між відповідачами договору про закупівлю товарів №43 від 06.08.2025.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з доведеності позивачем факту допущення Комунальною установою "Долинський ліцей Долинської сільської ради Одеської області" порушень чинного законодавства при проведенні процедури спрощеної закупівлі у зв`язку з включенням до проекту договору дискримінаційних умов, що, у свою чергу, спочатку призвело до необґрунтованого відхилення пропозиції переможця відбору – Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна паливна компанія "Облпаливо", а в подальшому – до незаконності укладення відповідного договору з Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма "Поликом".
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду не погоджується з висновком Господарського суду Одеської області про задоволення позову з огляду на наступне.
Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно із частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтею 4 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.
Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.
Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, необхідно виходити із його ефективності, а це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечувати поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення – гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Європейський суд вказав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.
У справі "Белеш та інші проти Чеської Республіки" Європейський суд з прав людини зауважив, що право на справедливий судовий розгляд, що гарантується статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав та обов`язків.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 04.12.1995 у справі "Белле проти Франції" для того щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права.
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права, оскільки обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права.
Враховуючи вищевикладене, господарський суд повинен встановити на що саме спрямований позов та вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту в обраний позивачем спосіб.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02.08.2023 у справі №924/1288/21 виснувала, що якщо публічна закупівля завершується оформленням відповідного господарського договору, то оскаржити можна такий договір, а вимога про визнання недійсною закупівлі не є ефективним способом захисту. При цьому, оскільки процедура закупівлі завершується укладенням договору, рішення уповноваженої особи замовника, оформлене відповідним протоколом, є таким, що вичерпало дію фактом його виконання (укладенням договору).
Схожий висновок послідовно підтримувався Верховним Судом, зокрема, у постановах від 23.08.2023 у справі № 903/745/22, від 28.09.2023 у справі №912/1562/22, від 11.10.2023 у справі №911/2629/21, від 11.06.2024 у справі №918/565/22, від 12.06.2024 у справі №906/633/21.
Як зазначалося вище, за наслідками проведення процедури публічної закупівлі, що оголошена за ідентифікатором №UA-2025-07-21-008139-а, між відповідачами був укладений договір про закупівлю №43 від 06.08.2025.
З огляду на правову природу публічної закупівлі як процедури, що завершується укладенням договору, подальше оскарження дій замовника, які передували укладенню такого договору, втрачає самостійне правове значення після реалізації результатів закупівлі. Такий підхід послідовно підтримується судовою практикою, відповідно до якої рішення замовника, оформлені протоколами чи іншими актами, є проміжними стадіями процедури та не можуть бути предметом ефективного судового контролю поза зв`язком із вимогами щодо наслідків укладення та виконання договору.
Оскільки процедура закупівлі завершилася укладенням господарського договору, вимоги позивача про визнання протиправними дій щодо включення окремих умов у проект договору та щодо відхилення пропозиції переможця відбору, які оформлені протоколом від 31.07.2025, а також про визнання протиправними та скасування рішення щодо визнання переможцем та укладання з ним договору і повідомлення про намір укласти договір про закупівлю не є ефективними способами захисту, адже відповідні рішення/повідомлення вичерпали свою дію фактом їх виконання (укладенням договору) та визнання їх протиправними (скасування) не приведе до поновлення майнових прав, що свідчить про неефективність обраного способу захисту.
Поряд з цим, дослідивши підстави позову у цій справі, мету та спрямованість останнього через призму доводів позивача, колегія суддів дійшла висновку про те, що у даному випадку, беручи до уваги повне виконання договору про закупівлю №43 від 06.08.2025 (зокрема, шляхом поставки товару і проведення розрахунків за нього), що підтверджується опублікованим звітом про його виконання, копія якого наявна у матеріалах справи, заявлені позовні вимоги не здатні забезпечити належний та ефективний захист інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна паливна компанія "Облпаливо", а, виходячи з обставин цієї конкретної справи, фактично направлені на встановлення юридичного факту – недійсності вказаного правочину. Між тим вимога щодо встановлення певних фактів не може бути самостійним предметом розгляду в господарському суді, оскільки до його повноважень не належить встановлення фактів, що мають юридичне значення. Натомість, встановлення судом такого факту може відбуватися лише під час розгляду іншого господарського спору, в якому будуть встановлюватися такі обставини (у даному випадку – під час розгляду вимоги про застосування наслідків недійсності правочину або про стягнення на користь позивача збитків, які у межах цієї справи не заявлені).
Згідно з правовим висновком, наведеним в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 у справі №905/1926/16, вимога про встановлення певних фактів не може бути самостійним предметом розгляду в господарському суді, оскільки відповідно до положень частини першої статті 2, статті 20 Господарського процесуального кодексу Украйни до повноважень останнього не належить встановлення фактів, що мають юридичне значення. Господарські суди порушують провадження у справах за позовами, в основі яких правова вимога - спір про право, що виникає з матеріальних правовідносин.
Юридичні факти можуть встановлюватися господарськими судами при існуванні та розгляді між сторонами спору про право цивільне, як елемент оцінки фактичних обставин справи та обґрунтованості позовних вимог.
Верховний Суд у постанові від 07.07.2021 у справі №905/1562/20, предметом спору в якій були вимоги про визнання недійсними рішень тендерного комітету та договору на виконання робіт, залишаючи без змін рішення судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні позову, виходив з того, що у межах цієї справи заявлено позовну вимогу про визнання недійсним договору, але при цьому позивач не просив застосувати наслідки недійсності правочину (реституцію), стягнути збитки тощо, враховуючи, що на стадії, коли укладений в результаті закупівлі договір є виконаним, вимога про визнання такого договору недійсним без вирішення судом питання про застосування правових наслідків такої недійсності не є ефективним способом захисту.
Крім того, Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 26.05.2023 у справі №905/77/21 уточнив висновок, викладений у постанові від 03.12.2021 у справі №906/1061/20, з урахуванням актуальних правових висновків, сформульованих у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2022 у справі №908/976/19, від 01.03.2023 у справі №522/22473/15-ц, зазначивши, що позовна вимога про визнання виконаного/частково виконаного правочину недійсним може бути ефективним способом захисту цивільних прав лише у разі, якщо вона поєднується з позовною вимогою про застосування наслідків недійсності правочину. Окреме заявлення позовної вимоги про визнання виконаного/частково виконаного договору недійсним без вимоги про застосування наслідків його недійсності не є ефективним способом захисту, бо не призводить до поновлення прав позивача. З урахуванням вищезазначеного, оскільки спірний договір виконаний сторонами, а позивач не заявляв до суду вимогу про застосування наслідків виконання недійсного правочину або стягнення збитків, обраний спосіб захисту прав не є ефективним.
Ефективність способу захисту розглядається як його здатність не лише констатувати порушення, а й усунути його наслідки або мінімізувати негативний вплив на правову сферу особи. Відтак належний спосіб захисту має відповідати принципу повного відновлення порушеного права або, за неможливості такого відновлення, забезпечувати еквівалентну компенсацію. Обраний позивачем спосіб захисту не відповідає зазначеним критеріям, оскільки не передбачає жодного механізму ані відновлення його майнового становища, ані отримання компенсації.
Отже, сама по собі самостійна вимога про визнання недійсним договору про закупівлю у спірних правовідносинах не спрямована на досягнення правового результату у вигляді поновлення порушеного права, а має декларативний характер.
Суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що здійснення правосуддя не має зводитися до ухвалення декларативних рішень, які не породжують реальних правових наслідків. Як неодноразово зазначалося Верховним Судом, судовий захист має бути спрямований на реальне поновлення порушеного права або надання особі адекватної компенсації, тоді як задоволення вимог, які не здатні змінити правове становище позивача, суперечить самій природі правосуддя як ефективного засобу юридичного захисту. У цьому контексті обраний позивачем спосіб захисту не виходить за межі формального констатування порушень та не спрямований на досягнення юридично значимого результату.
Крім того, задоволення вимог у подібній правовій конструкції суперечило б принципам процесуальної економії та правової визначеності, оскільки створювало б ситуацію, за якої судове рішення не вирішує спір остаточно, а лише формує підґрунтя для потенційного виникнення нових спорів. Натомість господарське судочинство покликане забезпечити остаточне та ефективне вирішення спору між сторонами в межах одного провадження.
Хоча судовий контроль у сфері публічних закупівель є важливим інструментом забезпечення законності, такий контроль має здійснюватися з урахуванням меж судового захисту та його функціонального призначення. Суд не може підміняти собою механізми адміністративного чи конкурентного контролю, якщо обраний спосіб захисту не спрямований на відновлення індивідуального права позивача. Інакше судове провадження перетворюється на інструмент абстрактного нагляду, що не відповідає природі господарського процесу.
Сам по собі факт можливого допущення порушень під час проведення процедури закупівлі не є достатньою підставою для задоволення позову, якщо такі порушення не кореспондують із належним та ефективним способом їх судового усунення. Судовий захист не є універсальним механізмом фіксації порушень, а покликаний забезпечити їх юридичне усунення у спосіб, що має практичний результат для особи, яка звернулася до суду.
При цьому, беручи до уваги те, що заявлені позивачем у цій справі позовні вимоги не відповідають належним та ефективним способам захисту, останні, відповідно, не підлягають і розгляду по суті, адже обрання неналежного способу захисту вже є самостійною та достатньою підставою для відмови у позові.
Даний висновок Південно-західного апеляційного господарського суду повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 03.12.2020 у справі №5017/1221/2012 та від 18.05.2022 у справі №914/1191/20.
Зазначене безпідставно залишилось поза увагою місцевого господарського суду, який при ухваленні оскаржуваного рішення необґрунтовано не врахував факт виконання договору про закупівлю №43 від 06.08.2025 та, як наслідок, не дослідив обраний позивачем спосіб захисту через призму його ефективності у контексті не заявлення в межах цієї справи ані вимог про застосування наслідків недійсності правочину, ані вимог про стягнення збитків, хоча сама по собі констатація факту недійсності договору жодним чином не призведе до автоматичного обов`язку Комунальної установи "Долинський ліцей Долинської сільської ради Одеської області" укласти відповідний договір про закупівлю з позивачем, повторно провести процедуру закупівлі або компенсувати позивачеві збитки, пов`язані з відхиленням пропозиції переможця відбору – Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна паливна компанія "Облпаливо" та укладення відповідного господарського договору з іншим учасником закупівлі.
Таким чином, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду, беручи до уваги неналежність та неефективність обраного позивачем способу захисту, дійшла висновку про наявність правових підстав для відмови у задоволенні позову.
У викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах (правова позиція Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №909/636/16).
Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
За умовами статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Отже, судове рішення повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.
Рішення Господарського суду Одеської області від 19.11.2025 у справі №916/3559/25 не відповідає вказаним вище вимогам у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню з одночасним ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельна паливна компанія "Облпаливо".
Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунальної установи "Долинський ліцей Долинської сільської ради Одеської області" задовольнити.
Рішення Господарського суду Одеської області від 19.11.2025 у справі №916/3559/25 скасувати.
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна паливна компанія "Облпаливо" до Комунальної установи "Долинський ліцей Долинської сільської ради Одеської області" та Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Поликом" відмовити.
Витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельна паливна компанія "Облпаливо".
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна паливна компанія "Облпаливо" на користь Комунальної установи "Долинський ліцей Долинської сільської ради Одеської області" 18168 грн витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.
Доручити Господарському суду Одеської області видати відповідний наказ з зазначенням всіх необхідних реквізитів.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено та підписано 23.04.2026.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя К.В. Богатир

Суддя Л.В. Поліщук