Справа № 755/494/26
Провадження №: 3/755/504/26
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"30" березня 2026 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Левко Віра Богданівна, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, 
встановила:
як вбачається з протокол у про адміністративне правопорушення від 27.12.2025 серії ЕПР1 № 551845, 26 грудня 2025 року, близько 22 год 50 хв, на мосту Патона - з`їзд на Дніпровську набережну, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Mini cooper» д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Chevrolet Lacetti» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який загальмував попереду через зміщені бетонні блоки. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункти 12.1 та 13.1 Правил дорожнього руху.
Відповідно до ст. 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
У судовому засіданні ОСОБА_1 не визнав своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення та пояснив, що 26 грудня 2025 року, близько 22 год 50 хв, рухався по мосту Патона зі швидкістю 40 км/год. Попереду нього рухався автомобіль «Chevrolet Lacetti», який різко зупинився попереду. Оскільки він не бачив стоп сигналів, то зрозумів, що автомобіль попереду не рухається занадто пізно, і тоді застосував екстренне гальмування. В подальшому з`ясувалось, що водій ОСОБА_3 побачив перед собою загороджуючі блоки, але мав змогу їх об`їхати в межах полоси. Вважає, що саме цей водій винен у вказаному ДТП, бо створив аварійну ситуацію, оскільки має поганий зір та знижену швидкість реагування на зміну обстановки через вік. 
Інший учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 пояснив, що того дня рухався по мосту Патона , коли раптом перед собою побачив блоки, які, скоріш за все, від попереднього ДТП змістились на його полосу. Оскільки справа у нього був автомобіль, то він вирішив різко зупинитись перед ними. Знак аварійної зупинки він не вмикав. Тоді він відпустив гальма та почав дуже повільно їхати і пробувати об`їхати ці блоки справа, як в нього в`їхав автомобіль «Mini cooper» під керуванням ОСОБА_1 . 
Учасниця ДТП ОСОБА_6 з приводу обставин вказаного ДТП також підтвердила, що працівники поліції спочатку хотіли складати протокол на ОСОБА_3 , який створив аварійну ситуацію, однак потім передумали. Камери «безпечного міста» не працювали, оскільки було відімкнення електроенергії. Згідно знімків, водій ОСОБА_3 мав змогу об`їхати вказані перешкоди. Крім того, працівниця дорожньої служби, яка приїхала на місце підтвердила, що у них на камерах було видно, що ці блоки змістились на проїжджу частину. 
Учасник ДТП ОСОБА_7 також вказав, що на його думку, через створення аварійної ситуації водієм ОСОБА_3 та зміщення бар`єрів на проїжджу частину, і стались подальші зіткнення. 
Суддя, дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення від 27.12.2025 серії ЕПР1 № 551845, схему місця ДТП від 27.12.2025, письмові та усні пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди, фотознімки пошкоджень транспортних засобів та відеозапис з бодікамер працівників поліції, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та інших учасників дорожньо-транспортної пригоди, дійшла такого висновку.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
З відеозапису бодікамер працівників поліції та фотознімків вбачається, що на частині лівої полоси знаходяться загороджуючі блоки. Сама подія відбулась в темний час доби, працівник поліції коментує подію, що водій ОСОБА_3 раптово побачив перед собою блоки, дуже різко затормозив і в подальшому водії трьох машин в`їхали один в одного. На відеозаписі водій ОСОБА_3 пояснює, що перед ним різко виникли блоки, на що поліцейська вказує, що вони прикріплені і не могли різко посунутись. Також інші водії запитували водія ОСОБА_3 , чому він не змістився трішки вправо в межах своєї полоси, щоб їх об`їхати, на що він повідомив, що збоку були інші автомобілі. Працівники поліції обговорюють той факт, що необхідно встановити в який момент вказані блоки опинились на дорозі та чи було створено аварійну ситуацію водієм ОСОБА_3 . 
З пояснень водія ОСОБА_3 вбачається, що коли він раптово перед собою побачив блоки, то різко загальмував, аж до повної зупинки. Потім почав дуже повільно рухатись. Це узгоджується з показаннями водія ОСОБА_1 , який пояснив, що стоп сигналів перед собою він не бачив, тому розраховував, що автомобіль попереду рухається з певною швидкістю. 
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_1 порушив пункти 12.1 та 13.1 Правил дорожнього руху.
Відповідно до п. 12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Відповідно до п. 13.1 ПДР водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Суддя враховує, що Правилами дорожнього руху України не визначено поняття «створення аварійної ситуації».
Але, відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.11.2015 р. у випадку дорожньо-транспортної події за участю декількох водіїв для вирішення питання про наявність чи відсутність в їхніх діях складу кримінального правопорушення, передбаченого відповідними частинами статті 286 КК, необхідно встановити причинний зв`язок між діяннями (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, дослідити характер та черговість порушень, які вчинив кожен із водіїв, хто з них створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію), тобто з`ясувати ступінь участі кожного у спричиненні злочинного наслідку. При цьому виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом. Крім того, неналежне встановлення причинно-наслідкового зв`язку у випадку виникнення дорожньо-транспортної події за участю двох водіїв транспортних засобів прокурор вважає підставою для перегляду оскаржуваних рішень у зв`язку із невідповідністю судового рішення суду касаційної інстанції висновку щодо застосування норми права, викладеному в постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2014 року, в якому визнав, що виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.
Зокрема, у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2014 року зазначено, що у випадку виникнення дорожньо-транспортної події за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їхніх діях складу злочину, передбаченого відповідними частинами статті 286 КК, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступені участі (внеску) кожного з них у спричиненні злочинного наслідку (справа № 5-18кс14).
У пункті 7 цієї постанови роз`яснено, що у випадках, коли передбачені статтею 286 КК суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома або більше водіями транспортних засобів, суди повинні з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен із них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. При цьому треба мати на увазі, що за певних умов виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, котра керувала транспортним засобом.
Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначає, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.
Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та у сфері власності .
Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.
Отже, застосовуючи норми КК України за аналогією, під час розгляду адміністративного правопорушення предметом дослідження має бути питання наявності чи відсутності обов`язкового елементу об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, - причинного зв`язку між допущеними обома учасниками дорожнього руху порушеннями правил безпеки дорожнього руху, якщо такі мали місце, та наслідками.
Суддя враховує положення пункту 1.4 ПДР, згідно з якими кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що інші учасники виконують ці Правила.
Відповідно до п. 10.1 Правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Відповідно до п.2.3 Розділу 2 Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Статтею 122 ч. 4 КУпАП визначено поняття аварійної обстановки чи аварійної ситуації.
Aварійна обстановка - це ситуація, при якій інші учасники дорожнього руху були змушені різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів для забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян, що підтверджені фактичними даними, а саме: поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, свідків, показань технічних приладів та засобів фото-і відеоспостереження та іншими документами».
У вказаній справі про адміністративне правопорушення суддя позбавлена можливості встановити в діях водія ОСОБА_3 склад адміністративного правопорушення, оскільки протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього складено не було. 
Однак, повинна врахувати вказані об`єктивні обставини, які підтверджені відеозаписом з бодікамер працівників поліції, водіями ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , що саме через екстренне гальмування та повну зупинку на мості Патона у нічний час доби автомобіля «Chevrolet Lacetti», під керуванням водія ОСОБА_3 , і знаходиться у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.
Також працівниками поліції опитано ОСОБА_8 , яка працює майстром на підприємстві «Київавтошляхміст». 
У своїх письмових поясненнях вона вказала, що 26 грудня 2025 року о 22 год 50 хв їй зателефонувала диспетчер та повідомила про ДТП на мосту Патона. По камерах відеоспостереження о 22 год. 45 хв всі бар`єри стоять рівно. О 22 год 45 хв 30 с невідомий автомобіль їхав у напрямку правого берега та зачепив огородження з водоналивних бар`єрів: один бар`єр пошкодив, і 8 шт. змістив на зустрічну смугу. О 22 год 46 хв автомобіль «Chevrolet» зупинився перед бар`єром в напрямку лівого берега, а пізніше в нього в`їхали інші автомобілі.  
У судове засідання ОСОБА_8 не з`явилась, причини неявки суду не повідомила. 
Судом викликано інспектора 1 взводу 3 роти 1 батальйону лейтенанта поліції Жолобовську В.О. з метою з`ясування відсутності в матеріалах справи про адміністративне правопорушення акта обстеження ділянки мосту, на якій виявлено перешкоди, які і призвели до виникнення такої кількості ДТП. 
Відповідно до ч. 3 ст. 14, ч. 1 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху мають права на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.
Згідно зі ст. 9 Закону України «Про дорожній рух», до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ним органів у сфері дорожнього руху належить: розробка програм та здійснення заходів щодо розвитку, удосконалення, ремонту та утримання у безпечному для дорожнього руху стані доріг, вулиць та залізничних переїздів, зон відчуження; компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішенням судових органів; забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; забезпечення учасників дорожнього руху інформацією з питань стану аварійності та дорожнього покриття, гідрометеорологічних та інших умов; вирішення питань експлуатації автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів у надзвичайних ситуаціях; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.
Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про дорожній рух», власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.
Вказане вище свідчить, що одночасно із обов`язками водія бути уважним та стежити за дорожньою обстановкою, водій, відповідно до законодавства, може розраховувати на виконання обов`язків власником доріг про забезпечення належного стану дороги та відсутність наднормативних перешкод у дорожньому русі та їх своєчасне усунення або огородження з метою недопущення створення аварійної ситуації.
У цій справі суддя також позбавлена можливості встановити наявність складу адміністративного правопорушення у діях відповідальних працівників підприємства «Київавтошляхміс», оскільки працівниками поліції не витребувано відео, на яке в письмових поясненнях посилається ОСОБА_8 , та не з`ясовано питання відповідальності за створення аварійної ситуації водіям зміщеними на полосу руху бар`єрами. Тому що також слід з`ясувати чи мав при існуючих дорожніх умовах водій ОСОБА_3 технічну можливість уникнути наїзду на бар`єри. 
З урахуванням викладеного, встановити причинно-наслідковий зв`язок з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками саме порушенням водієм ОСОБА_1 пунктів 12.1 та 13.1 Правил дорожнього руху неможливо. 
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. 
У рішенні по справі «Кобець проти України» («Kobetsv. Ukraine») no. 16437/04ECHR14.02.2008 у §43 зазначено, що Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. вищенаведене рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи вище викладене, суддя приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 не доведена поза розумним сумнівом, а тому провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 124, 245, 247, 251, 252, 280, 283-285 КУпАП, суддя
постановила:
провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, щодо  ОСОБА_1  закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя:          Віра Левко