490/10595/25 від20.02.2026
н\п 3/490/418/2026

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 лютого 2026 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Лященко В.Л., при секретарі Ведмеденко А.С., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності  
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП,
В С Т А Н О В И В :
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №535417 від 09.12.2025 року, 08 грудня 2025 року о 23 годині 30 хвилин, по вулиці Шнеєрсона, 39, місто Миколаїв, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mazda 6», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора "Drager", результат якого склав 2,26 ‰, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП..
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №535427 від 09.12.2025 року, 08 грудня 2025 року о 23 годині 30 хвилин, по вулиці Шнеєрсона, 39, місто Миколаїв, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mazda 6», номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості в русі та при виявленні перешкоди в русі не вжив усіх заходів щодо безпечного об`їзду ями з ґрунтовим насипом, в результаті чого здійснив наїзд з подальшим перекиданням автомобіля на дах, чим порушив вимоги п. 2.3 “б”, 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП України.
В судовому засіданні  ОСОБА_1  зі складеним протоколом про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та обставинами викладеними в ньому не погодився. Зазначав, що дійсно вживав алкогольні напої, проте транспортним засобом він не керував, а за кермом автомобіля був його батько.
Заслухавши учасника провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130, 124 КУпАП, з наступних підстав.
Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєне адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Частиною 1 статті 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).
Визначення терміну "керування транспортним засобом" було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.
Таким чином, керування транспортним засобом – це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху – для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.
Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.
Проте матеріалами справи не доведено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, тобто виконував функцію водія, оскільки з відеозапису з бодікамер поліцейських вбачається, що працівники поліції прибули на місце дорожньо-транспортної пригоди, де знаходився пошкоджений автомобіль «Mazda 6», з номерним знаком НОМЕР_1 . 
При цьому, ОСОБА_1 під час всього спілкування з поліцейськими стверджував, що транспортним засобом він не керував. Зазначав, що водій автомобіля після вчинення ДТП залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

Більше того, з вказаного відеозапису вбачається, що працівники поліції під час обстеження транспортного засобу виявили в салоні зі сторони водія плями крові та сліди зубів (відбитки), які утворилися після ДТП та свідчили про отримання особою, яка керувала транспортним засобом, суттєвих тілесних ушкоджень. 
Однак поліцейськими на місці події було встановлено, що ОСОБА_1 не мав жодних тілесних ушкоджень, в тому числі на обличчі.
Дана обставина підтверджує покази ОСОБА_1 про перебування щонайменше ще однієї особи в його транспортному засобі.
Інших відомостей на підтвердження обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення матеріали справи не містять.
Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що протокол та надані матеріали справи не містять факту керування транспортним засобом, а також відсутні будь-які інші докази, які б підтверджували обставини, викладені в протоколі.
Таким чином суд дійшов висновку про закриття провадження у справі з причини відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Що стосується складеного протоколу за ст.124 КУпАП, суд зазначає наступне.
З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 08 грудня 2025 року о 23 годині 30 хвилин, по вулиці Шнеєрсона, 39, місто Миколаїв, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mazda 6» з номерним знаком НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості в русі та при виявленні перешкоди в русі не вжив усіх заходів щодо безпечного об`їзду ями з ґрунтовим насипом, в результаті чого здійснив наїзд з подальшим перекиданням автомобіля на дах, чим порушив вимоги п. 2.3 “б”, 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП України.
Матеріалами справи не підтверджено факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Mazda 6», номерний знак НОМЕР_1 , та вчинення дорожньо-транспортної пригоди під його керуванням.
Крім того, слід наголосити, що статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Оскільки об`єктивна сторона даного правопорушення передбачає обов`язкове спричинення пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, то додатковим обов`язковим об`єктом даного виду правопорушення є також суспільні відносини у сфері власності.
Таким чином, особа несе відповідальність за ст.124 КУпАП не просто за будь-яке порушення правил дорожнього руху, а лише коли таке порушення посягнуло на суспільні відносини у сфері власності.
Однак, зі змісту вказаного протоколу та інших матеріалів справи не вбачається, щоб внаслідок події були завдані матеріальні збитки, тілесних ушкоджень також нікому не спричинено (поліцією не встановлено). Вказані обставини суперечать складу адміністративного правопорушення визначеного ст.124 КУпАП, та вказують на відсутність факту самої дорожньо-транспортної пригоди, а за такого — і складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Такі недоліки є недопустимими при складанні матеріалів справи та не дають можливості повно, всебічно оцінити обставини справи, що в свою чергу унеможливлює прийняття рішення судом про притягнення особи до відповідальності.
Особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення формально підійшла до складання протоколу та матеріалів справи, а тому наведені вище обставини позбавляють суд можливості всебічно і повно з`ясувати обставини справи, а відтак вирішити справу у точній відповідності із законом.
Таким чином суд дійшов висновку про закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Оскільки на розгляді в суді перебувають одночасно дві справи про адміністративне правопорушення №490/10595/25 (провадження 3/490/418/2026 та №490/10596/25 (провадження 3/490/419/2026), передбачених ч.1 ст. 130 та ст.124 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , суддя на підставі ст.36 КУпАП, вважає за доцільне об`єднати справи про адміністративні правопорушення в одне провадження.
У відповідності до рішень ЄСПЛ (рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04 та рішення від 20.09.2016 року, заява № 926/08), у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає усіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа належним чином не може підготуватись до захисту) та принципу рівності сторін (оскільки фактично суд перебирає на себе не властиву йому функцію обвинувачення), що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, і у такому разі справа має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
У справі (Schmautzer v. Austria) ЄСПЛ дійшов висновку, що автотранспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у вигляді штрафу чи застосовано обмеження у користуванні водійськими правами,- підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». А в справі (Malige v. France) ЄСПЛ зазначив, що «право керувати автомобілем є дуже корисним в повсякденному житті і для здійснення діяльності», тому позбавлення прав на управління транспортними засобами розглядається ним як кримінально-правова санкція.
Відповідно до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Аналогічного роду положення закріплено і в ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Вказане вище в сукупності дає підстави для висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130, 124 КУпАП.
Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Проаналізувавши викладені обставини та матеріали справи про адміністративне правопорушення, враховуючи відсутність переконливих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі з причини відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 284 КУпАП, суд,
П О С Т А Н О В И В :
Справи про адміністративні правопорушення №490/10595/25 (провадження 3/490/418/2026 та №490/10596/25 (провадження 3/490/419/2026), стосовно  ОСОБА_1 , передбачених ч.1 ст. 130 та ст.124 КУпАП, об`єднати в одне провадження, надавши справам загальний номер №490/10595/25 (провадження 3/490/418/2026).
Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1  за ч.1 ст.130 та ст.124 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В. Л. Лященко