Єдиний унікальний номер: 378/243/26 
Провадження № 2-а/378/4/26  

РІШЕННЯ
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2026 року Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Гуртовенко Р. В., 
за участю секретаря: Москаленко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Ставище Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: поліцейський 2 взводу 4 роти 2 батальйону УПП в Одеській області ДПП Домущей Владислав Олегович, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернувся ОСОБА_1 , посилаючись на те, що 22.02.2026 року поліцейським 2 взводу 4 роти 2 батальйону УПП в Одеській області ДПП Домущей В. О. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6706615, зі змісту якої вбачається, що 22.02.2026 року, о 13 год. 00 хв., ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "MAN TGX 18.400", реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом на 452 км автодороги Київ - Одеса, на якому на одній осі встановлено шини із різним типом малюнку протектора та відсутній правий бризговик, брудозахисний пристрій, чим порушив п. 31.4.5 ПДР України, тобто керування автомобілем, що має технічні несправності коліс і шин, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. Свою вину не визнає, оскільки у відповідача відсутні належні докази того, що він керував (здійснював рух) транспортним засобом марки "MAN TGX 18.400", реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом на 452 км автодороги Київ – Одеса. Крім того, якби він їхав до місця, де міг би відремонтувати колесо, з дотриманням вимог пунктів 9.9 і 9.11 ПДР, то вказані дії не мали б складу адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, оскільки вони прямо передбачені п 31.5. ПДР України. Також, спірна постанова не містить посилання на технічні засоби, якими здійснювалась дана відеофіксація вчинення позивачем відповідного правопорушення, що свідчить про недотримання вимог статті 283 КУпАП. Будь-які надані відповідачем фото/відео матеріали не можуть бути прийняті як належні докази. Саме по собі описання адміністративного правопорушення у оскаржуваній постанові не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.
Позивач просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення, а провадження у справі закрити.
В судове засідання позивач не прибув, належним чином повідомлений про місце, час та дату судового розгляду по справі, заяв та клопотань до суду не подавав (а. с. 26, 32).
В судове засідання представник відповідача Департаменту патрульної поліціїне прибув, до суду подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнає, оскільки позивач керував автомобілем марки "MAN TGX 18.400", реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом на 452 км автодороги Київ - Одеса, на якому на одній осі встановлено шини із різним типом малюнку протектора та відсутній правий бризговик, брудозахисний пристрій, чим порушив п. 31.4.5 ПДР України, і вказане підтверджується відеозаписом. Враховуючи вказане, оскаржувана постанови винесена правомірно, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити.
В судове засідання третя особа: поліцейський 2 взводу 4 роти 2 батальйону УПП в Одеській області ДПП Домущей В. О. не прибув, про час, дату і місце розгляду справи належним чином повідомлений у відповідності з вимогами ч. 1 ч. 2 ст. 268 КАС України шляхом направлення тексту повістки та копії ухвали про відкриття провадження на офіційну електронну адресу. Заяв та клопотань до суду не подавав (а. с. 27).
Суд, розглянувши справу та дослідивши подані письмові докази, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 22.02.2026 року поліцейським 2 взводу 4 роти 2 батальйону УПП в Одеській області ДПП Домущей В. О., який є уповноваженою посадовою особою Департаменту патрульної поліції, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6706615, зі змісту якої вбачається, що 22.02.2026 року о 13 год. 00 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом MAN TGX 18.400, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом на 452 км автодороги Київ - Одеса, на якому на одній осі встановлено шини із різним типом малюнку протектора та відсутній правий бризговик, брудозахисний пристрій, чим порушив п. 31.4.5 ПДР України, тобто керування автомобілем, що має технічні несправності коліс і шин, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.. (а. с. 11). 
За приписами підпункту «е» пункту 31.4.7 ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема, відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.
Згідно підпункту «г» пункту 31.4.5 ПДР України забороняється на одну вісь транспортного засобу встановлювати діагональні шини разом з радіальними, ошиповані і неошиповані, морозостійкі і неморозостійкі, шини різних розмірів чи конструкцій, а також шини різних моделей з різними малюнками протектора для легкових автомобілів, різними типами малюнків протектора - для вантажних автомобілів;
Таким чином, враховуючи, що в оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 порушив п. 31.4.5 ПДР України, то у вину йому ставиться керування автомобілем, на якому на одній осі встановлено шини із різним типом малюнку протектора.
Згідно із пунктом 31.1 ПДР України, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.
Судом встановлено, що позивач не заперечував факт встановлення на одній осі шини із різним типом малюнку протектора, зазначає що технічна несправність сталась вже безпосередньо після початку руху транспортного засобу, внаслідок вибуху колеса та заміни запасним, що не залежало від волевиявлення водія та не було наслідком наявності в його діях умислу. Позивач проінформував, що станція технічного обслуговування транспортного засобу знаходиться не поряд, а тому наразі не було можливості усунути таку проблему, а тому він прямував по дорозі до найближчого СТО для усунення вказаної неісправності.
Суд враховує, що в силу пункту 31.5 ПДР, в разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.
У разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4.7 («ї»; «д» - у складі автопоїзда) подальший рух заборонено до їх усунення. Водій несправного транспортного засобу повинен вжити заходів для того, щоб прибрати його за межі проїзної частини дороги.
Таким чином, оскільки технічної несправність транспортного засобу позивача виникла вже під час руху автомобіля, а відповідачем ці обставини не заперечуються та не спростовуються, суд вважає про недоведення ДПП наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідальність, за яке передбачена частиною 1 статті 121 КУпАП.
Аналогічного висновку дійшла колегія Другого апеляційного суду у постанові від 22.05.2025 року по справі ЄУН 534/575/24.
Крім того, статтею 40 вказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:
1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;
2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
У даному випадку, для підтвердження порушення позивачем частини першої статті 121 КУпАП відповідач, відповідно до статті 251 КУпАП, мав би надати, зокрема, відеозапис події, із відповідною фіксацією вчиненого правопорушення тощо.
Слід зазначити, що на обов`язок та важливість доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24 квітня 2019 року (справа №537/4012/16-а), від 17.07.2019 (справа №295/3099/17).
У свою чергу, відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Саме по собі описання адміністративного правопорушення у оскаржуваній постанові не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.
При цьому, приписами частини третьої статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. 
Проте, у оскаржуваній постанові ЕНА №6706615 в п. 7 "до постанови додаються" оскаржуваної постанови вказано "відео з архіву". 
Тобто, спірна постанова не містить посилання на технічні засоби, якими здійснювалась дана відеофіксація вчинення позивачем відповідного правопорушення, що свідчить про недотримання вимог статті 283 КУпАП.
Будь-які надані відповідачем фото/відео матеріали не можуть бути прийняті як належні докази.
У даному випадку, на обов`язок та важливість доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24 квітня 2019 року (справа №537/4012/16-а), від 17.07.2019 (справа №295/3099/17).
З огляду на вказане, відсутні належні докази вчинення правопорушення, встановленого частиною першою статті 121 КУпАП, оскільки, у випадку надання відповідачем відеозапису на підтвердження факту порушення позивачем п. п. 31.4.5 «г» Правил дорожнього руху, не можуть вважатися належними доказами у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено дану відеофіксацію.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 08 квітня 2020 року у справі № 337/346/17 та від 19 лютого 2020 року у справі № 524/1284/17.
Аналогічного висновку дійшли:
- колегія Шостого апеляційного суду у постанові від 16.06.2025 року по справі ЄУН 371/80/25, де зазначила - " З огляду на вказане, колегія суддів констатує про відсутність належних доказів вчинення позивачем правопорушення, встановленого частиною першою статті 121 КУпАП, оскільки відеозаписи, подані відповідачем на підтвердження факту порушення позивачем п.п.31.4.5 «г» Правил дорожнього руху, не можуть вважатися належними доказами, у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено дану відеофіксацію."
- колегія Третього апеляційного суду у постанові від 26.04.2022 року по справі ЄУН 189/970/21.
Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач заперечує свою вину та підстави для притягнення його до відповідальності. Позивач вказує, що постанову не можна визнати обґрунтованою та такою, що прийнята у відповідності до вимог чинного законодавства, відсутні докази, які підтверджують факт вчинення ним правопорушення, у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.
Згідно ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. 
Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Незважаючи на зазначений обов`язок відповідачем не надано суду необхідних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на підставі яких винесено оскаржувану постанову.
Як зазначено в оскаржуваній постанові, підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності є вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.
Згідно ч. 4 ст. 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Враховуючи викладене, та беручи до уваги, що відповідачами не наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, а будь-які докази, які б підтвердили порушення позивачем ПДР, зокрема висновок експерта відсутні, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з підстав недоведеності суб`єктом владних повноважень факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КУпАП, відтак справу про адміністративне правопорушення слід закрити.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України із Департаменту патрульної поліції Українислід стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 665,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань вказаного суб`єкта владних повноважень.
Керуючись ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 121, ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283, 284, 293 КУпАП, ст. ст. 2, 6, 19, 77, 132, 134, 139, 242-246, 250, 268, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №6706615 від 22.02.2026 року, винесену поліцейським 2 взводу 4 роти 2 батальйону УПП в Одеській області ДПП Домущей Владиславом Олеговичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення провадженням закрити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судові витрати по сплаті судового збору розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок за рахунок бюджетних асигнувань, призначених для Департаменту патрульної поліції (код ЄДРПОУ 40108646).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Р. В. Гуртовенко