Справа № 367/650/26
Провадження №3/367/380/2026

ПОСТАНОВА
Іменем України

24 березня 2026 року         місто Ірпінь

Суддя Ірпінського міського суду Київської області Білогруд О.О., за участю потерпілої ОСОБА_1 , якій роз`яснено положення статті 269 КУпАП, захисника потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу поліції № 2 (м. Ірпінь) Бучанського РУП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальност
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за статтею 124 та частиною п`ятою статті 126 КУпАП, –
установив:
до Ірпінського міського суду Київської області надійшли справи з протоколами (серії ЕПР1 №561009 та серії ЕПР1 № 560989 від 07.01.2026) про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_3 про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124 та частиною п`ятою статті 126 КУпАП. Відповідно до протоколів автоматизованого розподілу судової справи між суддями указані справи передані для розгляду судді Білогруд О.О.
Згідно з постановою від 03.02.2026 справи про адміністративні правопорушення за №367/650/26 (провадження № 3/367/380/2026) та №367/653/26 (провадження № 3/367/381/2026) з протоколами серії ЕПР1 № 561009 та серії ЕПР1 № 560989 від 07.01.2026 об`єднано в одне провадження, присвоєно об`єднаному провадженню єдиний унікальний номер справи № 367/650/26.
У судові засідання 03.02.2026 та 24.03.2026 ОСОБА_3 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце їх проведення. Будь-яких клопотань, заяв від ОСОБА_3 не надходило.
Суддя звертає увагу, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зауважено про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. ОСОБА_3 розумів та усвідомлював, що стосовно нього працівниками поліції складено протоколи про адміністративне правопорушення, в зазначених протоколах наявні підписи ОСОБА_3 щодо ознайомлення з місцем та часом розгляду справ. Також матеріали містять письмові пояснення написані власноручно ОСОБА_3 , у яких він зазначив, що їхав на автомобілі Джип Черокі, номерний знак НОМЕР_2 , з магазину додому, у зв`язку з погодніми умовами автомобіль занесло, тому він в`їхав у припаркований автомобіль Пежо, номерний знак  НОМЕР_3 . 
Відповідно до статті 268 КУпАП присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за статтями 124 та 126 КУпАП, не є обов`язковою, тому приходжу до висновку щодо можливості розгляду справи за наявними матеріалами.
У судовому засіданні 24.03.2026 потерпіла ОСОБА_1 зазначила, що під час ДТП перебувала вдома, про пошкодження її автомобіля внаслідок ДТП її повідомила дочка, яка в цей час поверталася додому. ОСОБА_3 почав запевняти, що за кермом автомобіля під час скоєння ДТП перебувала його дружина, проте, переглянувши відеозапис з камери відеоспостереження, направленої на місце, де трапилася ДТП, він погодився, що за кермом був саме він. 
Захисник Фещенко І.С. у судовому засіданні 24.03.2026 просив притягнути ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, повторно звернув увагу суду на відеозапис з місця ДТП, долучений ним до матеріалів справи відповідним клопотанням.
Дослідивши матеріли справи про адміністративне правопорушення, суддею встановлено таке.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 560989 від 07.01.2026, 07.01.2026 о 10:32 у місті Ірпінь, вулиця Троїцька, 20, водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом Джип Черокі, номерний знак НОМЕР_2 , не врахував безпечної швидкості руху та дорожньої обстановки, внаслідок чого здійснив зіткнення із припаркованим автомобілем Пежо 807, номерний знак  НОМЕР_3 . Вказаними діями ОСОБА_3 допустив порушення пункту 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами), а саме: «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним». Відповідальність за вказане правопорушення передбачена статтею 124 КУпАП.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 561009 від 07.01.2026, 07.01.2026 о 10:32 у місті Ірпінь, вулиця Троїцька, 20, водій ОСОБА_3 керував транспортним засобом, не маючи права на керування, постанова про тимчасове обмеження ВП 68406869 від 07.06.2022, чим порушив вимоги пункту 2.1.а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами), а саме: пункт 2.1.а «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії». Відповідальність за вказане правопорушення передбачено частиною п`ятою статті 126 КУпАП.
23.03.2026 до суду надійшла заява захисника потерпілої ОСОБА_2 про долучення доказів до справи про адміністративне правопорушення, а саме – копії фото та відеоматеріалів на підтвердження винуватості ОСОБА_3 .
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення потерпілої  ОСОБА_1 та її представника Фещенка І.С., суд дійшов такого висновку.
За змістом частини другої статті 7 КУпАП провадження в справі про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з вимогами статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Згідно з частиною першою статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.
Згідно з частиною другою статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Згідно з частиною третьою статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Згідно з частиною четвертою статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами. 
Відповідно до частини п`ятої статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно зі статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Судом зауважується, що у рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.
Факт порушення ОСОБА_3 як учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, підтверджується в своїй сукупності дослідженими доказами, а саме: відомостями, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення (серія ЕПР1 № 560989, складеному 07.01.2026 о 12:00), схемою місця ДТП, складеною 07.01.2026, фотографіями та відеозаписом з місця події, наданими захисником потерпілої, письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 07.01.2026, а також поясненнями ОСОБА_1 у суді.
Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи встановлені обставини у їх сукупності, суддя дійшла висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, поза розумним сумнівом доведена,у діях ОСОБА_3 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.
Факт повторного протягом року вчинення ОСОБА_3 порушень, передбачених частинами другою-четвертою статті 126 КУпАП, підтверджується в своїй сукупності дослідженими доказами, а саме: відомостями, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення (серія ЕПР1 № 561009, складеному 07.01.2026 о 12:25), схемою місця ДТП, складеною 07.01.2026, копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не а автоматичному режимі, серії ЕНА № 6477467 від 07.01.2026, копією постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 07.06.2022 у ВП № 68406869, копією постанови Ірпінського міського суду Київської області від 23.12.2025 у справі № 367/12734/25, фотографіями та відеозаписом з місця події, наданими захисником потерпілої, письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 07.01.2026, а також поясненнями ОСОБА_1 у суді.
З огляду на викладене, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, суд, вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 КУпАП, поза розумним сумнівом доведена, тобто сукупність обставин справи, установлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом цього судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинено і ОСОБА_3 є винним у вчиненні цього правопорушення. Тому суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_3 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126 КУпАП. 
Дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за статтею 124 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна і тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року, та частиною п`ятою статті 126 КУпАП, яка передбачає відповідальність за повторне протягом року керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами, і тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, майновий стан, ступінь його вини, обставини, що обтяжують, та обставини, що пом`якшують відповідальність.
Обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_3 , судом не установлено.
Справедливість – одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, відповідності злочину і покарання, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх досягнення. Принцип рівності всіх громадян перед законом - конституційна гарантія правового статусу особи, що поширюється, зокрема, на призначення адміністративного стягнення. Притягнення особи, яка адміністративне правопорушення, до адміністративної відповідальності не лише означає рівність усіх осіб перед законом, а й передбачає встановлення в законі єдиних засад застосування такої відповідальності.
Санкція частини п`ятої статті 126 КУпАП має чітко визначений, безальтернативний вид покарання, у випадку установлення у діях водія складу адміністративного правопорушення, передбаченого вказаною частиною статті. При цьому, аналіз норм КУпАП свідчить про те, що вони не містять жодних застережень чи умов застосування покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, у тому числі, зумовлених відсутністю у винного посвідчення водія на право керування транспортними засобами.
Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29.06.2007) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Враховуючи викладене, а також характер вчинених ОСОБА_3 правопорушень, ступінь вини, суддя вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення та завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення достатнім буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на п`ять років. 
На думку суду, саме такий вид стягнення буде достатньою і необхідною мірою відповідальності для запобігання вчиненню нових правопорушень.
Підстави для застосування додаткового стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу відсутні, оскільки відомості про те, що транспортний засіб на якому вчинено адміністративні правопорушення належить ОСОБА_3 на праві приватної власності матеріали справи не містять.
Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. 
Пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2026 рік» установлено з 01.01.2026 прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 3 328 гривень. Таким чином, розмір судового збору станом на час розгляду справи становить 665 гривень 60 копійок.
Підстав, які надають право на пільги щодо сплати судового збору, передбачених Законом України «Про судовий збір», судом не встановлено, тому судовий збір підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.
Виходячи з викладеного, керуючись статтями 40-1, 124, частиною п`ятою статті 126, 221, 283, 284, 285 КУпАП, суд, – 
постановив:
ОСОБА_3  визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124 та частиною п`ятою статті 126 КУпАП, та притягнути до адміністративної відповідальності.
Призначити ОСОБА_3 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.
Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі апеляційного оскарження - не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна, в порядку, встановленому законом (статті 307 та 308 КУпАП).
Строк пред`явлення постанови до примусового виконання – три місяці з дня її винесення.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що у разі несплати накладеного на нього штрафу у передбачений законом строк, до нього може бути застосоване подвійне стягнення штрафу в порядку статті 308 КУпАП, тобто у випадку примусового виконання постанови суду.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня прийняття відповідної постанови.

Суддя          О.О. Білогруд