Справа № 203/2632/26
1-кп/0203/1753/2026

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2026 року Центральний районний суд м. Дніпра у складі: 
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі – ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного провадження, в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження № 12026047110000079, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 лютого 2026 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровської обл., громадянина України, маючого повну середню освіту, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, не маючого на утриманні малолітніх дітей та непрацездатних осіб, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз: 
- 27.01.2022 Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. Звільнений 29.01.2025 по відбуттю строку покарання.,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , на початку лютого 2026 року, перебуваючи у місті Дніпро, неподалік від зупинки громадського транспорту у місті Дніпро, яка розташована на площі Вокзальна, біля буд. № 5, де на землі знайшов військовий квиток серії НОМЕР_1 , заповнений на ім?я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий 22.12.2023 ІНФОРМАЦІЯ_3 . В цей час у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, спрямований на підроблення офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем, а саме, вищевказаного військового квитка.
Після чого, ОСОБА_3 , реалізуючи умисел, спрямований на підроблення офіційного документа, а саме, військового квитка, який відповідно до вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» є військово-обліковим документом, що підтверджує належність особи до військового обов`язку та містить відомості про проходження військової служби, а також є офіційним документом встановленого державою зразка, який видається уповноваженими органами та посвідчує правовий статус особи у сфері військового обліку, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно, з метою подальшого використання військового квитка як офіційного документа для підтвердження правового статусу особи у сфері військового обліку, та отримання передбачених законом пільг, підняв з землі військовий квиток, чим фактично привласнив його, з метою його подальшого використання.
Після чого, на початку лютого 2026 року, перебуваючи за місцем фактичного мешкання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи протиправний умисел, що посягає на встановлений порядок оформлення документів, які видаються державною установою, з метою незаконного отримання права на низку пільг, переваг та інших соціальних гарантій, передбачених чинним законодавством для військовослужбовців, зокрема, права на безоплатний проїзд у громадському транспорті, реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на підробку офіційного документа, а саме, військового квитка, достовірно знаючи, що він не має правового статусу особи у сфері військового обліку, та не має права на отримання відповідних пільг, переваг та соціальних гарантій, у військовому квитку серії НОМЕР_1 , заповненому на ім?я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий 22.12.2023 ІНФОРМАЦІЯ_3 , у бланку для фотокартки в якій було зображення іншої особи, вніс зміни до первісного змісту шляхом заміни фотокартки на лівому форзаці: первинний фотознімок видалено разом із частинами поверхневого шару бланка, після чого вклеєно наявну фотокартку. Таким чином, ОСОБА_3 підробив військовий квиток серії НОМЕР_1 , заповнений на ім?я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою його подальшого використання для отримання права на гарантовані чинним законодавствам пільги та переваги для осіб із правовим статусом особи у сфері військового обліку, зокрема, права на безоплатний проїзд у громадському транспорті, та який почав зберігати при собі, з метою його подальшого використання.
Крім того, ОСОБА_3 18 лютого 2026 року, близько 14 годин 50 хвилин, знаходячись біля буд. 12 по вулиці Пастера у місті Дніпро, під час вживання алкогольних напоїв був зупинений працівниками ДОП СДОП ВП ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області з метою перевірки документів, що посвідчують його особу, в процесі чого, на законну вимогу працівника поліції пред`явити документи, що посвідчують особу, ОСОБА_3 , реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел спрямований на використання завідомо підробленого документа, з метою підтвердження своєї особи, діючи умисно, надаючи своїм діям ознак правомірності, добровільно надав працівникам поліції завідомо підроблений офіційний документ, а саме: військовий квиток серії НОМЕР_1 , заповнений на ім?я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий 22.12.2023 ІНФОРМАЦІЯ_3 , тим самим використав завідомо підроблений документ.
Того ж дня, 18 лютого 2026 року, у період часу з 15:20 год. по 15:30 год., на відкритій ділянці місцевості поблизу буд. № 12, що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Пастера, дізнавачем СД ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області під час проведення огляду місця події, в присутності двох понятих, у ОСОБА_3 виявлено та вилучено вищевказаний підроблений військовий квиток серії НОМЕР_1 , заповнений на ім?я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження.
В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, де зазначено, що ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, про що мається відповідна заява, а тому, відповідно до положень ч. 1 ст. 302 КПК України, просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
До обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , яка складена в присутності захисника ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання провини в пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, за його відсутності. 
Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист ОСОБА_3 було роз`яснено та дотримано, сумнівів у добровільності відповідної заяви ОСОБА_3 у суду не викликало, у зв`язку з чим, перешкод для здійснення розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, судом не встановлено.
Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, згідно ст.ст. 381, 382 КПК України, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 358 КК України, як підроблення офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, з метою використання його підроблювачем, а також, за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.
Згідно ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Так, при призначенні виду та міри покарання ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, виходить із загальних засад призначення покарання, та враховує ступінь тяжкості, вчинених кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України, є кримінальними проступками, ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості, дані про його особу, який раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченому - щире каяття, а також, відсутність обставин, що його обтяжує. 
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкцій частин статті, за якими кваліфіковано її дії.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі.
Поряд із цим, оскільки обвинуваченому ОСОБА_3 остаточно призначається покарання у виді обмеження волі, враховуючи дані про його особу, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, суд вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, звільнивши його від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст.75 КК України, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. 
Саме таке покарання, на переконання суду, є достатнім, виконає мету призначеного покарання та буде найбільш сприятливим для перевиховання ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Враховуючи вищенаведене, арешт, накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Дніпра від 05.03.2026 року в рамках кримінального провадження № 12026047110000079, підлягає скасуванню.
Питання про відшкодування витрат на залучення експертів суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 122,124 КПК України.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі, запобіжні заходи, не застосовувалися. 
Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374, 381-382, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 358 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі;
- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: 
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави витрати на проведення судової технічної експертизи документів № СЕ-19/105-26/1858-ДД від 11.03.2026 року в розмірі 3 565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не обирався.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Дніпра від 02.05.2025 року на військовий квиток серії НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , скасувати.
Речовий доказ - військовий квиток серії НОМЕР_1 , заповнений на ім?я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданий 22.12.2023 ІНФОРМАЦІЯ_3 в спеціальному пакеті експертної служби № 6748672, який передано на зберігання до камери схову ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області, знищити.
На вирок учасниками судового провадження можуть бути подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Центральний районний суді міста Дніпра протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням положень ч. 1 ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя           ОСОБА_1