Справа № 681/1742/25
Провадження № 2/681/243/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2026 року м. Полонне

Полонський районний суд Хмельницької області в складі головуючої – судді Горгулько Н.А., розглянувши в м. Полонному за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

в с т а н о в и в:

26.12.2025 позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (далі – ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №985347 від 07.09.2023 в сумі 51352 грн, яка складається з: 7000 грн – простроченої заборгованості за кредитом, 44352 грн – простроченої заборгованості за відсотками, а також 2422,20 грн витрат по сплаті судового збору та 8000 грн витрат на правничу допомогу.
В обґрунтування вимог вказано, що 07.09.2023 між ТОВ «Селфі кредит» та ОСОБА_1 було укладено вказаний електронний кредитний договір про надання споживчого кредиту.
ТОВ «Селфі кредит» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало кредит в сумі 7000 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку ОСОБА_1 . В свою чергу відповідач зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту, нарахованих процентів не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість.
21.06.2024 між ТОВ «Селфі кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір факторингу №21062024, згідно з умовами якого ТОВ «Селфі кредит» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.
Оскільки станом на день звернення до суду заборгованість ОСОБА_1 по кредитному договору не сплачена, просить стягнути з відповідача вищезазначену заборгованість.
Ухвалою суду від 29.12.2025 у справі відкрито провадження, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Ухвалою суду від 16.02.2026 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.
Відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не подав.
Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке.  
Встановлено, що 07.09.2023 між ТОВ «Селфі кредит» та ОСОБА_1 , на підставі анкети-заяви позичальника, укладено кредитний договір № 985347, який був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «Н971» (а.с.10-13),
Даними довідки про ідентифікацію підтверджено, що особу ОСОБА_1 ідентифіковано ТОВ «Селфі кредит» (а.с.16).
Згідно умов кредитного договору: сума кредиту складає 7000 грн, строк кредиту 360 днів, дата повернення кредиту 01.09.2024 відповідно до графіку платежів, що є Додатком № 1 до цього договору.
Згідно п.1.8 договору орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь час кредитування становить 62440 грн.
Відповідно до п.2.1 кредитного договору визначено, що кошти кредиту надаються товариством шляхом їх перерахування на картковий рахунок позичальника НОМЕР_1 .
Розділом 4 кредитного договору передбачено, що товариство має право вимагати від позичальника повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, встановлених договором, а позичальник в свою чергу зобов`язаний у встановлений договором строк, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі передбачені договором.
Так, ТОВ «Селфі кредит» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 7000 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача, що підтверджується даними листа ТОВ «Пейтек» №20251020-4910 від 20.10.2025 (а.с.17).
Відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту не виконав.
У матеріалах справи наявний паспорт споживчого кредиту, погоджений позичальником, скріплений його електронним цифровим підписом, щодо умов кредитування, зокрема, в частині нарахування відсотків за користування кредитом (а.с.14-15).
Згідно ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. 
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
21.06.2024 між ТОВ «Селфі кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було укладено договір факторингу №21062024, згідно з умовами якого ТОВ «Селфі кредит» за плату відступило для ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором (а.с.23-27), що підтверджено також даними витягу з Реєстру боржників до договору факторингу (а.с.28), акта приймання-передачі Реєстру боржників від 21.06.2024 до договору відступлення прав вимоги № 21062024, (а.с.28 зворот) та платіжної інструкції №3392 від 21.06.2024 (а.с.29).
Відповідно до п.6.2.3 договору права вимоги переходять до нового кредитора з моменту підписання сторонами цього договору.
Згідно з витягом з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги, ОСОБА_2 є боржником за кредитним договором № 985347 та загальна сума заборгованості становить 51352 грн, складові якої підтверджуються випискою з особового рахунка за кредитним договором (а.с. 17 зворот - 22 зворот).
Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором та необхідність погашення заборгованості ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» повідомило ОСОБА_2 шляхом направлення відповідної претензії на поштову адресу позичальника (а.с.29 зворот).
Отже, з досліджених доказів вбачається, що кредитор дотримався умов кредитного договору, натомість відповідач належним чином не виконав умов договору, що призвело до виникнення заборгованості.
За положеннями ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частин 1, 2 статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
За правилами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що кредитний договір № 985347 підписаний електронним підписом позичальника, шляхом використання одноразового ідентифікатора, відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію» та вимогам до кредитних договорів. Кредитні кошти надані в безготівкову порядку. Проте, доказів повернення отриманих коштів відповідачем матеріали справи не містять.
Зважаючи на оформлені у встановленому порядку кредитний договір та договір факторингу, позивач є належним стягувачем неповернутих кредитних коштів, процентів за їх використання з боржника.
Станом на час розгляду справи відповідач не надав жодних доказів на спростування викладених у позовній заяві обставин та сплати ним зазначеної Товариством суми заборгованості за кредитом, не скористався своїми процесуальними правами, несучи ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, не подав відзиву на позовну заяву, не надав власного розрахунку заборгованості.
Сукупністю досліджених судом доказів, які містяться в матеріалах справи, доведено наявність підстав для задоволення позовних вимог Товариства в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 7000 грн, за відсотками в сумі 44352 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 2 ст. 141 ЦПК України).
На підтвердження своїх витрат на правову допомогу позивач надав договір про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025, укладений з АО «Апологет» (а.с. 32), ордер на надання правничої допомоги (а.с. 34), акт №95 наданих послуг, відповідно до якого розмір винагороди адвоката у справі про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 985347 становить 8000 грн (а.с. 32 зворот), детальний опис наданих послуг до акта №95 від 22.12.2025 (а.с.33).
Верховний Суд у постанові від 13.03.2025 у справі № 275/150/22 (провадження № 61-13766св24) роз`яснив, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони з обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат зі складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Суд, керуючись принципами диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи. 
Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин 5, 6 ст. 137 ЦПК України, за змістом яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
Відповідач клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги не подавав.
Оскільки позовні вимоги задоволені повністю, судові витрати підлягають розподілу пропорційно до розміру задоволених вимог. 
Отже, на користь позивача слід стягнути витрати на правничу допомогу пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, що становить 8000 грн.
Також, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, зважаючи на задоволення позовних вимог, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог у розмірі 2422,40 грн.
Керуючись наведеним, ст.ст.13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 273-275, 279, 352, 354, 355 ЦПК України суд, -
у х в а л и в:

Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за договором про споживчий кредит № 985347 від 07.09.2023, яка складається з: 7000 грн – простроченої заборгованості за кредитом, 44352 грн – простроченої заборгованості за відсотками, а всього 51352 (п`ятдесят одну тисячу триста п`ятдесят дві) грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422 грн 40 коп та 8000 грн витрат на правничу допомогу.
Рішення набирає законної сили після тридцяти днів з дня його складення, якщо на нього не буде подано апеляційну скаргу учасниками справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач – товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», ідентифікаційний код ЄДРПОУ 35234236, місцезнаходження: вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, м. Львів, поштовий індекс 79000; 

Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя         Н.А.Горгулько