Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/409/25
Провадження № 2/382/371/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2026 року м. Яготин

Яготинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Нарольського М. М.,
при секретарі Матвієнко Ю. Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу№ 382/409/25 за позовом Акціонерного Товариства "ТАСКОМБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
Позивач АТ "ТАСКОМБАНК" звернулося до Яготинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 72 394,07 грн.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22.06.2021 ОСОБА_1 уклав з АТ "ТАСКОМБАНК" договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 002/10632973-SP, підписанням якого акцептував Публічну пропозицію АТ "ТАСКОМБАНК", яка розміщена на веб-сайті Банку: www.tascombank.com.ua та беззастережно приєднався до умов Договору. Відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 72 394,07 грн. АТ "ТАСКОМБАНК" відступило право грошової вимоги позивачу. Також, 22.06.2021 між АТ "ТАСКОМБАНК" та відповідачем було укладено кредитний договір № 436202. Відповідно до умов кредитного договору товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені договором. Відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 72 394,07 грн.
Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 13.11.2025 року (суддя Савчак С. П.) скасовано заочне рішення Яготинського районного суду Київської області від 18 червня 2025 року у справі № 382/409/25 за позовом Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості визначено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження.
Рішенням Вищої ради правосуддя № 2378/0/15-25 від 11.11.2025 року достроково закінчено відрядження судді Савчака С. П. до Яготинського районного суду Київської області. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.11.2025 року зазначену справу розподілено на суддю Нарольського М. М. Ухвалою від 27.11.2025 року цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено судове засідання.
Представник відповідача надіслала заяву, в якій вказала, що зібрані докази вказують на те, що між АТ «Такомбанк» і заявником укладено договір про надання банківських послуг, у рамках якого банк надав заявнику кредит у виді кредитного ліміту на платіжну картку. Заява № 436202 про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжно картки, надання банківських, фінансових та інших послуг в межах проекту «Sportbank» від 22.06.2021 підписана працівником банку і заявником свідчить про укладення сторонами договору у письмовій формі. Ця заява не містить умов щодо розміру кредитного ліміту, а також розміру, підстав та порядку нарахування процентів. Надана позивачем Публічна пропозиція (оферта) Акціонерного товариства «Таскомбанк» на укладення Договору про відкриття поточного рахунку та видачу платіжної картки, надання банківських, фінансових таінших послуг в межах проекту «Sportbank» та Картка sportbank. Наповнення, Тарифи та умови обслуговування не визначають розмір і порядок сплати процентів.
Також представник відповідача надіслала заяву в якій зазначила, що указані документи не підписані заявником, а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови та тарифи розумів заявник, ознайомився погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до Публічної пропозиції АТ «Таскомбанк». Отже, за відсутності підтверджень конкретні запропоновані заявнику умови та правила надання банківських послуг, відсутності в заяві домовленості сторін про розмір і порядок нарахування процентів, надані банком документи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору. У зв`язку з цим до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила частини першої статті 634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання.Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.07.2019 (справа №342/180/17, провадження №14-131цс19), яка згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права. Таким чином, АТ «Таскомбанк» не довело укладення з заявником договору про надання банківських послуг на умовах, які зазначені у позові. Оскільки матеріали справи не містять доказів щодо істотних умов укладеного рахункам кредитного договору 002/10632973-SP достовірно не вказує на розмір невиконаного відповідачем зобов`язання та є неналежним доказом. Заявник стверджує, що позивачем не доведено його право на проценти, а тому позовні вимоги у вказаній частині до задоволення не підлягають. 
У судове засідання представник позивача не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив проводити розгляд справи за його відсутності.
Від представника відповідача надійшла заява в якій вона просила проводити розгляд справи у їх відсутність.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що 22.06.2021 року між АТ "ТАСКОМБАНК" та відповідачем було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб № 002/10632973-SP, підписанням якого акцептував Публічну пропозицію АТ "ТАСКОМБАНК", яка розміщена на веб-сайті банку: www.tascombank.com.ua та беззастережно приєднався до умов договору. Строк дії кредитного ліміту за кредитним договором становить 12 місяців з моменту повідомлення банком про факт встановлення кредитного ліміту. При цьому після закінчення зазначеного періоду, строк дії кредитного ліміту автоматично пролонгується, окрім випадків: якщо банк прийняв рішення не продовжувати строк дії кредитного ліміту; направлення клієнтом до банку письмової заяви про відмову від користування лімітом кредитної лінії та/або про закриття поточного рахунку. 
Крім того, 22.06.2021 року АТ "ТАСКОМБАНК" та ОСОБА_1 уклали заяву-договір № 436202 про надання споживчого кредиту шляхом його підписання з відповідачем, паперова копія якого додана до позовної заяви. Даний договір підписаний з використанням електронного підпису відповідача.
На умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. 
Згідно з п. 1 Заяви № 436202 про приєднання до 2 частини Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» Відповідач просив надати банківські та фінансові послуги зокрема: відкрити поточний рахунок № НОМЕР_1 у національній валюті.
Відповідно до п. 1.2 позичальник просив надати послугу Кредитування рахунку та встановити Ліміт кредитування рахунку в межах максимальної суми загального ліміту кредитування рахунку, що встановлений в Тарифах та складає 100 000 гривень, з урахуванням умов визначених в Публічній пропозиції.
Сторони також домовилися про те, що тарифи, розмір процентної ставки та розмір комісій, що передбачені для послуги Кредитування рахунку та встановлені в Тарифах, можуть бути змінені Банком шляхом внесення змін до Публічної пропозиції в порядку, передбаченому розділом 11 Публічної пропозиції. Такі зміни застосовуються виключно до кредитної заборгованості, що виникає у Клієнта після набрання чинності такими змінами. До заборгованості, що виникла до моменту набрання чинності змін, застосовується процентна ставка та комісії, визначені Тарифами, які діяли на момент виникнення кредитної заборгованості. Збільшення процентної ставки за діючою кредитною заборгованістю в межах Ліміту Кредитування рахунку без письмової згоди Клієнта не допускається.
Розділом 7 Тарифів банку, які введено в дію з 05.05.2021 передбачено нарахування відсотків за користування кредитом у розмірі 0,22% в день - на строкову заборгованість за кредитом; 0,32% в день - підвищена процентна ставка на строкову заборгованість у разі наявності простроченої заборгованості.
Як вбачається з позовної заяви, відповідно до п. 8.1. Порядку Кредитування Рахунку, надання Банком Кредиту, виникнення та погашення заборгованості, клієнт підписанням Заяви-анкети або Заяви про приєднання до частини 2 Публічної пропозиції приймає в повному обсязі умови Публічної і пропозиції (разом з усіма додатками), в тому числі умови щодо Кредитування рахунку та приймає (підписує) Паспорт споживчого кредиту. При цьому, сторони погоджуються, що умови Договору в частині Кредитування рахунку, які приймає Клієнт містять всі істотні умови договору про надання споживчого кредиту, і обов`язковість яких визначена законодавством України, в тому числі Загальний ліміт кредитування Рахунку, в межах якого відповідно до умов Договору Банком для Клієнта встановлюється Ліміт кредитування Рахунку
Відповідно до п. 8.5. Порядку Кредитування підтвердженням погодження Клієнтом встановленого Ліміту Кредитування Рахунку/зміни Ліміту кредитування є здійснені Клієнтом операції з розрахунку за товари та послуги та/або отримання готівкових коштів та/або здійснення безготівкового переказу після встановлення або зміни Ліміту Кредитування рахунку.
Згідно з п. 8.6. Порядку Кредитування Клієнт може відмовитись від одержання Кредиту шляхом не допущення здійснення операцій за Рахунком за рахунок Кредиту та/або ініціювати скасування Ліміту Кредитування рахунку шляхом направлення відповідного повідомлення Узгодженими каналами зв`язку. Клієнт може також ініціювати зменшення/встановлення нульового Ліміту Кредитування рахунку шляхом ініціювання таких змін в Мобільному додатку «Sportbank». Зміна Ліміту Кредитування рахунку здійснюються Банком і протягом 48 годин шляхом відображення Банком в мобільному додатку «Sportbank» нового розміру Ліміту Кредитування рахунку.
Відповідно до п. 8.10. Порядку Кредитування за користування Кредитом Клієнт сплачує Банку проценти. Тип процентної ставки - фіксована. Розмір процентної ставки, вказується в Тарифах та залежить від виду операцій, які здійснює Клієнт за рахунок Кредиту та терміну фактичного користування Кредитом. Розмір процентної ставки, що вказаний в Тарифах, може бути змінений шляхом внесення змін до даної Публічної пропозиції в порядку, передбаченому розділом 11 Публічної пропозиції. Такі зміни застосовуються виключно до кредитної заборгованості, що виникає в межах Ліміту Кредитування рахунку, після внесення таких змін. До заборгованості, що виникла в межах Ліміту Кредитування рахунку, до моменту внесення змін в розмір процентної ставки, застосовується процентна ставка визначена Тарифами, які діяли на момент виникнення кредитної заборгованості.
Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах передбачених договором.
Відповідно до довідки АТ «ТАСКОМБАНК» № 2443/47.7 від 27.01.2025 року вбачається, що 22.06.2021 року було відкрито рахунок у гривні № НОМЕР_2 в АТ «ТАСКОМБАНК» ( код банку 339500, ЄДРПОУ 09806443), власником якого є ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) з 22.06.2021 року, з номером картки НОМЕР_4 , який відкритий до Заяви-Анкети № 436202 з номером кредитного договору № 002/10632973-SP від 22.06.2021.
Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 28.01.2025 року становить 72394,07 грн, яка складається із: 23844,01 грн - заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена), 48 550,06 грн - заборгованість за відсотками (в т. ч. прострочені).
Факт користування відповідачем грошовими коштами підтверджується також випискою по особових рахунках за період з 22.06.2021 по 28.01.2025 року.
Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Згідно ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
Згідно із вимогами ч. 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону.
Відповідно до вимог ст. ст. 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Згідно із ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до положень ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19
Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно із вимогами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Так, відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до вимог ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно з частинами першою, четвертою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права- і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст. 612 ЦК України).
Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За правилами, встановленими статтями 526, 530, 611, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та у встановлений строк, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Аналізуючи правовідносини сторін, суд враховує, що сторонами узгоджено розміри кредиту, грошову одиницю, в якій надано кошти, строки та умови користування ним, у передбачено умови та строки користування, розмір відсотків, що свідчить про ознайомлення відповідача зі всіма істотними умовами договорів та про наявність волі на його укладення в відповідній формі на погоджених умовах, шляхом підписання, прийняття грошових коштів та користування ними.
При цьому, матеріали справи не містять відомостеій про те, що під час укладення, підписання договору, користування кредитними коштами, позичальник не погоджувався з його  умовами та висловлював заперечення щодо умов і правил кредитування. Крім вищевикладеного, отримання та користування кредитними коштами підтверджується в тому числі й випискою по рахунку відповідача. Суд також враховує, що основною первинною ознакою будь-якої кредитної операції є її реальність.
Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Всупереч вимогам процесуального законодавства, відповідач не надав доказів повної або часткової сплати заборгованості за кредитними договорами, не спростував наявність фактичних та правових підстав звернення позивача з позовом до суду.
Всупереч наведеним вимогам процесуального законодавства, відповідач не надав будь-яких доказів, що картковий рахунок зазначений в договорі не належать відповідачу, та що на картки ну було отримано коштів. Крім цього, відповідач власного контррозрахунку за договором не надав. 
Суд також зазначає, що доказів того, що персональні дані відповідача (дані паспорта громадянина України, фізичної особи-платника податків, реквізити банківської картки на яку здійснювалося перерахування позичених грошових коштів, номер телефону) були використані іншими особами для укладення кредитного договору від його імені, відповідачем не надані. Доказів звернення до правоохоронних органів із відповідною заявою щодо вчинення відносно відповідача шахрайських дій матеріали справи не містять, відповідачем не подані.
Враховуючи викладене, банком та позичальником при укладенні кредитного договору було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов цього договору, позичальником підтверджено підписом, що він ознайомлений з умовами кредитування та згодний з ними, кредитний договір, додатки до них укладені в належній формі у відповідності до вимог чинного законодавства.
Таким чином, у суду відсутні підстави вважати, що умови кредитування відповідач не розумів та не погодив, а інформацію стосовно наданих фінансових послуг в розумінні Закону України "Про захист прав споживачів" не отримав; матеріали справи не містять будь-яких письмових заперечень щодо умов кредитування, строків тощо.
Відповідач не спростував наявність фактичних та правових підстав звернення позивача з позовом до суду у цій справі, однак не подав належних письмових доказів сплати заборгованості.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач користувався коштами Банку, наданими йому позивачем шляхом встановлення ліміту кредування рахунку, фактично прийнявши запропоновані банком умови та правила надання банківських послуг відповідного виду, та при цьому погасив не всю суму заборгованості (основне зобов`язання), суд вважає, що права та інтереси кредитодавця підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача заборгованості в оспорюваній сумі.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає докази позивача належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню.
Суд забезпечив відповідачу доступ до суду шляхом повідомлення та виклику в судові засідання сторону відповідача, можливість брати участь у судовому провадженні, надавати пояснення, користуватися іншими передбаченими ст. 43 ЦПК України правами, проте в жодне судове засідання відповідач не з`явився, а тому суд позбавлений можливості допитати останнього в якості свідка. Крім цього, подання стороною відповідача заяви про розгляд за їх відсутність суд розцінює як відмову від клопотання про допит.
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2422,40 грн.
Керуючись ст. ст. 141, 258-259, 265, 268, 289, 354, 355 ЦПК України,
ВИРІШИВ:
Позов Акціонерного Товариства "ТАСКОМБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостізадовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства "ТАСКОМБАНК"72394,07 грн заборгованості.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Акціонерного Товариства "ТАСКОМБАНК"2422,40 грн судового збору.
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Акціонерне Товариство "ТАСКОМБАНК", місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, код ЄДРПОУ 09806443.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Повний текст рішення підписано 12.03.2026 року.

Суддя          М. М. Нарольський