Справа № 759/8899/25				Головуючий у 1 інстанції Косик Л.Г.	
Провадження № 33/824/241/2026				Доповідач у 2 інстанції Шроль В.Р.	
Категорія ст. 124, 122-4 КУпАП					

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2026 року м. Київ 
Суддя Київського апеляційного суду В.Р. Шроль, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Сидоренка Л.І. та захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 адвоката Майорова С.В. на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 18 липня 2025 року, якою
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 605 грн. 60 коп. судового збору,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст.124, 122-4 КУпАП та на підставі ст.36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави605 грн. 60 коп. судового збору,
В С Т А Н О В И В:
За постановою, ОСОБА_2 20.04.2025 року об 11 год. 24 хв., керуючи транспортним засобом «Volkswagen ID4» державний номерний знак НОМЕР_1 , та рухаючись по Кільцевій дорозі в м. Києві, не був уважний, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху або безпечного об`їзду перешкоди, здійснив наїзд на перешкоду у виглядібордюра та дорожнього відбійника, що призвело до пошкодження транспортного засобу та завдання матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.п.2.3-б, 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст..124 КУпАП.

ОСОБА_1 20.04.2025 року об 11 год. 24 хв., керуючи транспортним засобом «Volkswagen Transporter Т4» державний номерний знак НОМЕР_2 , та рухаючись по Кільцевій дорозі в м. Києві, не врахував дорожньої обстановки, завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та під час перестроювання не надав переваги в русі транспортному засобу «Volkswagen ID4» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі руху на яку він мав намір перестроїтись, чим змусив його вживати заходів для уникнення зіткнення, що призвело до виїзду водія транспортного засобу «Volkswagen ID4» державний номерний знак НОМЕР_1 за межі проїзної частини та отримання останнім механічних пошкоджень з матеріальними збитками. Після чого ОСОБА_1 місце ДТП залишив, в органи поліції не повідомив. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. п. 10.3, 10.4, 2.10 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст..ст.122-4,124 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Сидоренко Л.І. просить постанову скасувати та закрити провадження відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суддею не було надано оцінки показам водія ОСОБА_2 , свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стосовно швидкісного режиму руху автомобіля VW-ID.4 д.н. НОМЕР_1 , який рухався з майже вдвічі перевищенням дозволеної швидкості в межах м. Києва. 

Зазначає, що не погоджується з висновками судді щодо того, що висновки автотехнічних експертиз складені з врахуванням відомостей наданих одного з учасників ДТП без врахування відомостей іншого учасника.

Вважає, що наданий висновок експерта №СE-19/105-25/4462-IT від 09.05.2025 року виконаний експертом не тільки по неповним вихідним даним, а також по завідомо неправдивим вихідним даним, які були надані адвокатом Майоровим С.В. відносно швидкості автомобіля VW-ID.4 д.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 , при цьому, швидкість даного автомобіля була достеменно відома, так як відеозапис з зазначенням швидкості було надано ОСОБА_2 сторонньою особою очевидцем - водієм ОСОБА_3 на місці події.

Вказує, що у зв`язку з недостовірністю зазначених вихідних даних стосовно швидкості а/м VW-ID.4 д.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , наданих адвокатом Майоровим С.В., складений висновок експерта Донецького НДЕКЦ ОСОБА_6 №СE-19/105-25/4462-ITвід 09.05.2025 року не може бути допустимим доказом через його явну неповноту та недостовірність.

Крім того, вказує, що стороною захисту ОСОБА_2 адвокатом Майоровим С.В. надано до суду в якості доказу відеозапис, який було монтовано у зв`язку з технічним втручанням. 

Вважає, що суддею не було враховано обставин та наданих доказів (відео події та висновок експерта автотехніка №3-05/25 від 30.05.2025 року), що мають суттєве значення для правильного вирішення справи, а тому викладені в постанові обставини не в повній мірі відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим, на думку сторони захисту, було неправильно застосовано закон про адміністративну відповідальність відносно ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_2 адвокат Майоров С.В. просить змінити постанову в частині притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 і закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП, а в іншій частині залишити постанову суду без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Зазначає, що постанова суду, в порушення вимог ст. 283 КУпАП, містить не вірні відомості про особу, стосовно якої розглядається справа і зазначене прізвище ОСОБА_2 , замість вірного написання, відповідно до паспорту громадянина України серії НОМЕР_3 , -  ОСОБА_2 .

Вказує, що зазначені відомості у протоколі про адміністративне правопорушення не знайшли свого повного підтвердження належними та допустимими доказами, а саме порушення п. п. 2.3 б, 12.1, 12.3 ПДР, з боку водія ОСОБА_2 не доведені належними та допустимими доказами.

Крім того, зазначає, що відеозапис, наданий свідком ОСОБА_3 та досліджений в суді, підтверджує, що водій ОСОБА_1 почав виконувати і виконував розворот на ділянці дороги, яка цей маневр не передбачає, і рухаючись в напрямку цього розвороту справа наліво, він виїхав на смугу для руху автомобіля ОСОБА_2 , у якого залишалось не більше 2-х секунд, щоб запобігти зіткненню, і він зманеврував вліво, зіткнувшись з бордюром та відбійником, внаслідок чого його транспортний засіботримав механічні пошкодження.

Вказує, що водій ОСОБА_2 навіть при допустимій швидкості руху в 50 км/год., не мав технічної можливості запобігти даній події, а відповідно у інших значеннях швидкості, які є більш ніж 50км/год., також його дії не будуть перебувати у причинному зв`язку з настанням даного ДТП.

Вважає, що висновок експерта №СE-19/105-25/4462-ITвід 09.05.2025 року є належним та достатнім доказом для встановлення наявності в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та його винуватості, і відсутності вини водія ОСОБА_2 , оскільки останній діяв в стані аварійної ситуації.

Зазначає, що дії водія ОСОБА_2 були в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожувала його правам, здоров`ю, життю його сім`ї, і ця небезпека не могла бути усунута іншими засобами та заподіяна шкода його транспортному засобу та дорожнім спорудам є менш значною, ніж відведена шкода.

Крім того, вказує, що суддя не врахував долучену до матеріалів справи копію постанови Святошинського районного суду м. Києва, якою раніше ОСОБА_1 був визнаний винуватим за ст.124, 122-4 КУпАПза аналогічних обставин, що характеризує водія ОСОБА_1 як злісного порушника ПДР, що призводить до негативних наслідків.

Заслухавши захисників осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності, які відповідно підтримали подані ними апеляційні скарги, та заперечили проти задоволення апеляційної скарги іншої сторони, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, суддя приходить до наступних висновків.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідальність за ст.124КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідальність за ст.122-4 КУпАП настає у разі залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

У апеляційних скаргах фактично не оспорюється правильність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП.

У поясненнях, наданих судді, ОСОБА_2 зазначив про те, що керуючи транспортним засобом  в м. Києві по вул. Кільцевій дорозі у крайній лівій смузі прямо з дозволеною швидкістю , побачив як з правої крайньої смуги руху в сторону розвороту ліворуч різко почав рух мікроавтобус , а він, з метою уникнення з ним зіткнення, вивернув кермо у сторону узбіччя , внаслідок чого зіткнувся з відбійником.

У поясненнях, наданих судді, ОСОБА_1 зазначив, що їхав на автомобілі Volkswagen Transporter Т4» державний номерний знак НОМЕР_2 у м. Києві по вул. Кільцевій, зі швидкістю не більше 50 км/год в другій смузі руху та мав намір розвернутися в місці розвороту, який знаходився навпроти АЗС «БРСМ»,з цією метою ввімкнув лівий показчик повороту, здійснив перестроювання з другої смуги в третю, а потім, переконавшись, що автомобілі в четвертій смузі знаходились на значній відстані більше 100 метрів, з ввімкненим показчиком лівого повороту, почав перестроюватись в четверту смугу для подальшого здійснення розвороту. Однак, в останній момент він помітив, що по четвертій смузі руху, на великій швидкості наближається автомобіль темного кольору, який обігнав його автомобіль з лівого боку та виїхав в місце розвороту, де зіткнувся з відбійником.

З пояснень водія ОСОБА_2 , схеми ДТП, висновків експертів,відеозапису події встановлено, що виїзд мікроавтобуса на смугу руху, по якій рухався автомобіль «Volkswagen ID4» у попутному напрямку, мав місце у безпосередній близькості до останнього.

Відповідно до вимог п.10.3 ПДР у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Не давши дорогу під час перестроювання на четверту смугу руху автомобілю «Volkswagen ID4», який рухався по останній , водій ОСОБА_1 допустив порушення зазначених вище вимог ПДР. 

Твердження ОСОБА_1 про те, що він, у момент перестроювання з третьої на четверту смугу руху, бачив на ній автомобіль «Volkswagen ID4» на відстані більш ніж сто метрів , та те , що причиною з`їзду вказаного автомобіля ліворуч стало неправильне виконання маневру обгону водієм ОСОБА_2 спростовуються відеозаписами події.

Висновок судді про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП , на матеріалах справи ґрунтується.

Доводи апеляційної скарги захисника Сидоренка Л.І. про те, що водій автомобіля марки «Volkswagen ID4» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_2 значно перевищив допустиму швидкість руху не є такими, що мають значення для вирішення питання щодо порушення вимог п.10.3 ПДР водієм ОСОБА_1 . 

Суперечить матеріалам справи про адміністративне правопорушення викладене у п.4 висновку експерта №3-05/25 від 30.05.2025 року твердження про те, що як небезпечна, так і аварійна ситуація були створені виключно одноособовими діями водія «Volkswagen ID4» ОСОБА_2 , що полягали у недотриманні вимог 2.3-б), 12.1,12.4 ПДР. 

До початку апеляційного розгляду встановлено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , помер.

Зазначена обставина підтверджується наданою захисником копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 30 грудня 2025 року, виданого Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України. 

У відповідності з вимогами п. 9 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку смерті особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

За таких обставин постанова судді щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю на підставі п.9 ст.247 КУпАП. 

Як вбачається з постанови, ОСОБА_2 визнано винуватим у порушенні вимог п.п. 2.3-б, 12.1, 12.3 ПДР України, що перебувають у прямому причинному зв`язку з механічними пошкодженнями його автомобіля.

Відповідно до вимог 2.3-б ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
За змістом п. 12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, що б мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Пунктом 12.3 ПДР передбачено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Вважаю, що матеріалами справи доведено, що водій автомобіля марки «Volkswagen ID4» державний номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_2 безпосередньо перед ДТП рухався із швидкістю , яка перевищує допустиму на зазначеній ділянці автодороги. 

Проте, приходжу до висновку, що першопричиною дорожньо-транспортної події стали дії водія ОСОБА_1 , а водій автомобіля марки «Volkswagen ID4»ОСОБА_2 діяв в умовах аварійної ситуації та у нього не було технічної можливості, навіть при русі із дозволеною швидкістю, уникнути зіткнення з мікроавтобусом під керуванням ОСОБА_1 , шляхом негайного вжиття заходів до зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу , не змінюючи при цьому напрямку руху.

Оцінивши досліджені докази, вважаю, що у матеріалах справи відсутні достатні дані про те, що зіткнення автомобіля  ОСОБА_2 з бордюром та відбійником мало місце внаслідок порушень останнім вимог ПДР. 

За таких обставин вимоги апеляційної скарги захисника Майорова С.В. є слушними, а постанова судді щодо ОСОБА_2 підлягає скасуванню у зв`язку з відсутністю у діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст..124 КУпАП. 

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , адвоката Сидоренка Леоніда Івановича залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , адвоката Майорова Сергія Володимировича задовольнити.
Постанову судді Святошинського районного суду районного суду м. Києва від 18 липня 2025 року щодо ОСОБА_2 та  ОСОБА_1 скасувати.
На підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі в частині притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрити у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
На підставі п. 9 ст. 247 КУпАП провадження у справі в частині притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП закрити у зв`язку із його смертю.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Р. Шроль