П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/21097/25	

Перша інстанція: суддя Завальнюк І.В.,
повний текст судового рішення
складено 19.11.2025, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача – Федусика А.Г.,
суддів: Семенюка Г.В. та Шляхтицького О.І.,
при секретарі – Пальоній І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової академії (м.Одеса) про визнання незаконним та скасування в частині наказу, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової академії (м.Одеса), в якому просив визнати незаконним та скасувати наказ Військової академії (м.Одеса) №158 від 03.06.2025 року в частині, що стосується відшкодування ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з його утриманням у Військовій академії (м.Одеса) в період з 16.07.2021 року по 03.05.2025 року у сумі 925724,43 грн., який виданий всупереч частині 10 статті 25 та підпункту “в”, п.3, ч.5, ст.26 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу”.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що він проходив службу/навчання у Військовій академії (м.Одеса) на підставі контракту з 16.07.2021 по 03.06.2025. Згідно наказу за №59-РС від 03.06.2025 ОСОБА_1 03 червня 2025 року відраховано з числа курсантів Військової академії (м.Одеса) через “невиконання освітньої програми (індивідуального плану – за наявності)”. 
Також, відповідно до п.3 наказу №158 від 03.06.2025 позивач вважається таким, що з 03.06.2025 року проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, та таким, що вибув для подальшого проходження служби. 
В абзаці 8 п.3 вказаного вище наказу зазначено, що відповідно до частини 10 статті 25 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” солдату ОСОБА_1 відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у Військовій академії (м.Одеса) в період з 16.07.2021 року по 03.05.2025 року у сумі 925724,43 грн.. 
Позивач не погоджується з вказаним наказом в частині, що стосується відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням, зважаючи на те, що відповідачем при вирішенні питання щодо відшкодування цих витрат під час підготовки та видання вказаного вище наказу було невірно застосовано норми матеріального права. Зокрема, у зв`язку із правовим режимом воєнного стану, у разі дострокового розірвання контракту з курсантами з підстав, передбачених ч.10 статті 25 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” та відповідно до вимог ч.10 статті 25 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу”, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі фахової передвищої військової освіти, вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти, підлягають до відшкодування лише у випадках, передбачених підпунктом “в”, п.3, ч.5, ст.26 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу”. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 у періоді з 16.07.2021 по 03.06.2025 проходив службу (навчання) у Військовій академії (м.Одеса).
Відповідно до наказу начальника Військової академії від 16.07.2021 року №345 позивача зараховано з 16.07.2021 року курсантом першого курсу Військової академії (м.Одеса) денної форми навчання.
Згідно наказу начальника Військової академії (м.Одеса) від 16.07.2021 року №38-РС позивача було призначено на посаду курсанта.
Відповідно до наказу начальника Військової академії (м.Одеса) від 16.07.2021 року №147 позивача зараховано до списків особового складу Військової академії (м.Одеса), поставлено на всі види забезпечення за курсантськими нормами, встановлено тарифний розряд перший та оклад по займаній посаді у розмірі 620 (шістсот двадцять) грн.
В подальшому, у відповідності до вимог п.п.15, 16 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.08 №1153/2008 від 16.07.2021 року, між Міністерством оборони України в особі начальника Військової академії (м.Одеса) та курсантом ОСОБА_1 укладений контракт на час навчання до присвоєння військового звання “лейтенант”.
Згідно укладеного контракту позивача взяв на себе зобов`язання мати позитивні результати навчання, наполегливо оволодівати знаннями, необхідними для майбутньої військової служби на посаді офіцера, сумлінно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів, свої службові обов`язки, добре володіти довіреною військовою технікою (озброєнням), уміло керувати особовим складом, продовжувати подальше проходження військової служби на посадах офіцерського складу протягом не менше п`яти років після закінчення навчання, відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), для проходження військової служби на посадах офіцерського складу в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти у випадках, визначених статтею 25 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу”.
У відповідності до пункту третього контракту ОСОБА_1 зобов`язався відшкодувати Військовій академії (м.Одеса) витрати, пов`язані з утриманням у вищому військовому навчальному закладі, з моменту пред`явлення письмової вимоги Військовою академією (м.Одеса) та у будь-якому разі не пізніше 1 (одного) року з моменту розірвання даного контракту.
В подальшому, під час проходження військової служби (навчання) наказом начальника Військової академії (м.Одеса) від 03.06.2025 року №59-РС у відповідності до абзацу третього пункту 1, абзацу третього пункту 3 та пункту 5 розділу ІІ Особливостей відрахування, поновлення та переведення курсантів, слухачів, ад`юнктів закладів фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти та наукових установ у системі Міністерства оборони України, затверджених наказом Міністерства оборони України від 31 грудня 2024 року №877, солдата ОСОБА_1 було відраховано з числа курсантів через “невиконання освітньої програми (індивідуального плану – за наявності)”.
Цим ж наказом згідно частини 11 статті 25 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ, пункту 2.14 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10 квітня 2009 року №170, 03.06.2025 року було розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу з солдатом ОСОБА_1 у зв`язку із систематичним невиконання умов контракту військовослужбовцем.
Відповідно до наказу начальника Військової академії (м.Одеса) №158 (по стройовій частині) від 03.06.2025 року, позивача – курсанта 411 навчальної групи третього навчального курсу факультету підготовки спеціалістів забезпечення та експлуатації військової техніки Військової академії (м.Одеса) спеціальності підготовки “Автомобільний транспорт” спеціалізації “Автомобілі та автомобільне господарство”, солдат ОСОБА_1 , відрахований з навчання у Військовій академії (м.Одеса) через “невиконання освітньої програми (індивідуального плану – за наявності)”, з яким розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами ВВНЗ “у зв`язку із систематичним невиконання умов контракту військовослужбовцем”, вважається таким, що з 03.06.2025 року проходить військову службу за призивом під час мобілізації, на особливий період, та таким, що вибув для подальшого проходження служби.
Вказаним наказом було зазначено, що відповідно до частини 10 статті 25 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” солдату ОСОБА_1 необхідно відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у Військовій академії (м.Одеса) в період з 16.07.2021 року по 03.05.2025 року у сумі 925724 (дев`ятсот двадцять п`ять тисяч сімсот двадцять чотири) гривні 43 копійки.
Позивач, зважаючи на дію в України правового режиму воєнного стану, вважає наказ Військової академії (м.Одеса) №158 від 03.06.2025 року в частині, що стосується відшкодування ним витрат, пов`язаних з його утриманням у Військовій академії (м.Одеса) в період з 16.07.2021 року по 03.05.2025 року у сумі 925724 гривні 43 копійки, та таким, що суперечить частині 10 статті 25 та підпункту “в”, п.3, ч.5, ст.26 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу”, у зв`язку із чим звернувся до суду з цим позовом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що 
воєнний стан впливає на порядок та підстави звільнення військовослужбовців відповідно до статті 26 Закону №2232-XII, однак не регулює та не змінює порядок відрахування курсантів і не впливає на їхній обов`язок відшкодовувати витрати, чітко визначений спеціальною нормою статті 25 цього Закону.
Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції і вважає їх такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, з огляду на таке.
У зв`язку з військовою агресією російською Федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/202 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України “Про військову службу і військовий обов`язок” від 25.03.1992 №2232-XII (Закон №2232-XII).
Відповідно до статті 1 цього Закону захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями (частини перша-третя статті 1 Закону).
Згідно з частинами першою-третьою, шостою статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом. Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями. Видом військової служби є зокрема військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Приписами ч.6 ст.2 Закону №2232-XII визначено, що до видів військової служби належить, зокрема, військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів та закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти), а також закладів фахової передвищої військової освіти.
Відповідно до ч.ч.1-6 ст.25 названого Закону підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб сержантського, старшинського та офіцерського складу проводиться у закладах фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад`юнктів і докторантів. Підготовка громадян України, прийнятих на військову службу за контрактом, може здійснюватися у закладах фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладах, навчальних частинах (центрах), військових частинах шляхом навчання на спеціальних курсах підготовки. Порядок та умови направлення, проходження військової служби громадянами України під час такої підготовки визначаються положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Порядок проведення підготовки громадян України для проходження військової служби на посадах осіб рядового, сержантського і старшинського та офіцерського складу встановлюється Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, спільно з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.
Зарахування громадян України до закладів фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти проводиться на добровільних засадах відповідно до особистих заяв після успішного складення вступних іспитів та відповідних випробувань.
Громадяни України, які в установленому порядку зараховані до закладів фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладів або військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти для здобуття певних освітніх рівнів і не мають звань офіцерського складу, вважаються курсантами, а ті, що мають такі звання, - слухачами.
До слухачів також належать військовослужбовці, які отримують додаткові чи окремі освітні послуги, у тому числі за програмами післядипломної освіти.
З громадянами України - курсантами закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону. Контракт про проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського або офіцерського складу після закінчення навчання укладається між громадянином та державою, від імені якої виступає уповноважений орган військового управління Збройних Сил України або іншого військового формування, для потреб якого він проходить підготовку, на строк, передбачений абзацами п`ятим, восьмим і дев`ятим частини другої статті 23 цього Закону.
Статтею 24 Закону №2232-XII унормований початок, призупинення і закінчення проходження військової служби. Відповідно до частини третьої цієї статті закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Відповідно до частини шостої статті 2 цього Закону розрізняють наступні види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів та закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти), а також закладів фахової передвищої військової освіти; військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.
Згідно п.15.3 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України громадянами, які добровільно вступають на військову службу, укладаються: контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - контракт про проходження військової служби) - письмова угода, що укладається між громадянином і державою, від імені якої виступає Міністерство оборони України, для встановлення правових відносин між сторонами під час проходження військової служби; контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти (далі - контракт про навчання) - письмова угода, що укладається між громадянином і державою, від імені якої виступає Міністерство оборони України, для встановлення правових відносин між сторонами під час проходження військової служби (навчання).
Відповідно до ч.5 статті 26 Закону №2232-XII контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби під час проведення мобілізації та дії воєнного стану у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі або позбавлення військового звання.
Згідно п.36 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України контракт про навчання припиняється (розривається), а курсант відраховується з вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти: за рішенням керівника вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти за наявності підстав, передбачених підпунктами "б", "г", "д", "е", "є", "з" та "і" пункту 1, підпунктами "б", "г", "д", "е", "є", "ж" та "з" пункту 2, підпунктами "б" та "в" пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу"; з ініціативи курсанта за наявності підстав, передбачених підпунктами "б", "ґ", "ж" пункту 1, підпунктами "б" та "ґ" пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Відповідно до частини 12 статті 25 Закону №2232-XII контракт про проходження військової служби (навчання) розривається достроково, а курсанти чоловічої статі, відраховані із закладів фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти відповідно до підпунктів "б", "г", "ґ" чи "ж" пункту 1, підпунктів "б", "г" чи "ґ" пункту 2 та підпункту "б" чи "г" пункту 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону, звільняються з військової служби та направляються у відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання для взяття на військовий облік.
За приписами ч.11 ст.25 цього Закону контракт про проходження військової служби (навчання) розривається достроково, а курсанти чоловічої статі, відраховані із закладів фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти через небажання продовжувати навчання (за власним бажанням) або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі їх відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського, сержантського або старшинського складу після закінчення відповідно закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, вважаються такими, що проходять військову службу за призовом, та направляються під час проведення мобілізації та дії воєнного стану - до військових частин для подальшого проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Курсанти чоловічої статі, відраховані з вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, з якими припинено (розірвано) контракт про навчання з підстав, визначених підпунктами "б", "г", "ґ" чи "ж" пункту 1 ч.5 статті 26 Закону №2232-XII, або які вислужили строки строкової військової служби, звільняються з військової служби (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти і направляються на військовий облік за місцем проживання.
Курсанти чоловічої статі, відраховані з вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які не вислужили строки строкової військової служби (за винятком випадків, передбачених підпунктами "б", "г", "ґ" чи "ж" пункту 1 частини п`ятої статті 26 Закону №2232-XII, продовжують проходити військову службу.
Відповідно до пункту 195 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України у випадках, передбачених частиною шостою статті 23 та частиною одинадцятою статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", строкову військову службу проходять військовослужбовці, прийняті на військову службу за контрактом із числа військовослужбовців строкової військової служби та громадян призовного віку, які не проходили строкову військову службу, в разі розірвання контракту про проходження військової служби, а також військовослужбовці чоловічої статі, відраховані з вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти в разі розірвання контракту про навчання.
Згідно п.3 розділу ІІ Особливостей відрахування, поновлення та переведення курсантів, слухачів, ад`юнктів закладів фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти та наукових установ у системі Міністерства оборони України затверджених наказом МОУ №877 від 31.02.2025 року (далі інструкція 877) підставами для відрахування курсантів, слухачів, ад`юнктів з навчання в ЗФПВО, ВВНЗ, ВНП ЗВО та НУ є невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за наявності).
Відповідно до Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
У відповідності до наказу МОУ №260 від 07.06.2018 року Порядок визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.
Грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; винагорода за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду); премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду)), а також додаткова винагорода та одноразова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.
Враховуючи частину 10 статті 25 Закону 2232-XII, у разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
В обґрунтування звалених позовних вимог позивач вказує, що в умовах дії правового режиму воєнного стану витрати, пов`язані з утриманням курсантів у закладах військової освіти, підлягають відшкодуванню виключно у випадках, передбачених підпунктом “в” пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу”.
Проте, як вірно зазначено судом першої інстанції, правовідносини, пов`язані з проходженням служби курсантами, їх відрахуванням та визначенням обов`язку відшкодування витрат, регламентуються виключно ч.10 ст.25 зазначеного вище Закону №2232-XII, якою передбачено, що у разі дострокового розірвання контракту з курсантами з визначених у ній підстав, у тому числі у зв`язку з небажанням продовжувати навчання, недисциплінованістю або невиконанням освітньої програми, вони зобов`язані відшкодувати витрати, пов`язані з їх утриманням у відповідному закладі військової освіти.
Посилання позивача на запровадження в країні воєнного стану в цілому не може бути безумовною підставою тлумачення норми ч.10 ст.25 Закону №2232-XII в інший спосіб, ніж той, який передбачено вимогами цього Закону.
Так, воєнний стан впливає на порядок та підстави звільнення військовослужбовців відповідно до статті 26 Закону №2232-XII, однак не регулює та не змінює порядок відрахування курсантів і не впливає на їхній обов`язок відшкодовувати витрати, чітко визначений спеціальною нормою статті 25 цього Закону. 
Відтак, твердження позивача про необхідність урахування воєнного стану саме в контексті визначення обов`язку курсанта щодо відшкодування витрат не має правового підґрунтя.
При цьому, на спростування доводів апелянта, судом першої інстанції вірно наголошено, що стаття 26 Закону № 2232-XII, на яку посилається позивач, регулює порядок та підстави звільнення військовослужбовців із військової служби. Її застосування поширюється на військовослужбовців, які займають певні військові посади чи перебувають на службі в статусі осіб офіцерського, сержантського або рядового складу, а не на осіб, які навчаються у вищому військовому навчальному закладі у статусі курсанта.
Курсанти відповідно до Закону не перебувають на військових посадах та не проходять службу у статусі військовослужбовців за контрактом офіцерського складу, а їх правовий статус, права, обов`язки та порядок відрахування врегульовано саме статтею 25 Закону. Тому положення статті 26, у тому числі підпункт “в” пункту 3 частини п`ятої цієї статті, не можуть слугувати критерієм для визначення обов`язку курсанта відшкодовувати витрати у випадку розірвання контракту чи відрахування з навчального закладу.
До того ж, підпункт “в” пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону №2232-XII визначає підстави звільнення з військової служби певної категорії осіб офіцерського складу, які вже завершили навчання, отримали відповідне військове звання та проходять службу на військових посадах. 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що обов`язок курсанта відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у закладі військової освіти, у разі дострокового розірвання контракту виникає безвідносно до правового режиму воєнного стану та не залежить від підстав, визначених у статті 26 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу”. 
Посилання позивача щодо можливості застосування до цих правовідносин виключно підпункту “в” пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону №2232-XII є безпідставними та не ґрунтуються на правильному розумінні норм закону.
Доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині рішення, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 листопада 2025 року – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Повний текст постанови складено: 24.02.2026 року.

Суддя-доповідач 		А.Г. Федусик	
Судді	  	О.І. Шляхтицький   Г.В. Семенюк