ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2026 року Чернігів Справа № 620/6810/25

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Непочатих В.О., розглянувши в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, Відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, Відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно- господарського штрафу від 14.05.2025 № 159382, винесену в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області Державної служби України з безпеки на транспорті Русланом Петренком.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті не проводилось, водієві транспортного засобу не видавалась довідка про здійснення габаритно-вагового контролю. Акт перевірки від 03.04.2025 був складений на підставі документального габаритно-вагового контролю. Зазначає, що під час проведення перевірки старший державний інспектор Відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області Москвичов А.М. не прийняв до уваги ТТН № 5 від 03.04.2025 про перевезення вантажу ТОВ «Гранова Прилуки», а послався на ТТН № 4 від 03.04.2025, яка не мала ніякого відношення до перевезення вантажу в момент проведення перевірки.
Відповідач подав відзив, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на те, що за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт винесено оскаржувану постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 51000,00 грн. на підставі абзацу 17 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30% при перевезенні подільного вантажу. Вказане є безумовною підставою для притягнення автомобільного перевізника до відповідальності, тому просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову. Також зазначив, що посилання позивача на не проведення точного габаритно-вагового контролю шляхом зважування транспортних засобів з вантажем з боку працівників Укртрансбезпеки не може стати підставою для звільнення позивача від відповідальності, так як законом чітко визначена процедура здійснення саме документального габаритно-вагового контролю-визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу.
У поданій до суду відповіді на відзив позивач просив задовольнити позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Також зазначив, що відповідач визнає, що транспортний засіб рухався саме по автомобільній дорозі Прилуки - Сергіївка. Вказаний факт підтверджує, що на момент перевірки автомобіль не рухався в напрямку м. Києва, що виключає перевезення вантажу до м. Чорноморськ (вул. Транспортна, 41, ДП Морський торговий порт «Чорноморськ») по ТТН № 4 від 03.04.2025. Саме в цій накладній і було зазначена загальна маса вантажу 39,980 т. Вказав, що відповідач не надав суду докази, які виключають будь-яку можливість перевезення вантажу по ТТН № 5 від 03.04.2025 загальною масою 23800 кг. Натомість, той факт, що автомобіль рухався по автомобільній дорозі Прилуки-Сергіївка свідчить, що вантаж перевозився для ТОВ «Гранова Прилуки», а ТТН № 5 від 03.04.2025 року визначає, як ватажоотримувача, так і загальну масу вантажу, яка не перевищувала допустимі норми. Тому постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу від 14.05.2025 № 159382 є протиправною, оскільки винесена на припущеннях та помилці водія, який перевозив вантаж і переплутав накладні.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
03.04.2025 посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області, на підставі щотижневого графіка проведення рейдових перевірок у період з 31.03.2025 по 06.04.2025 та у визначений направленням на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) № НР 003597 строк була проведена рейдова перевірка транспортного засобу марки DAF, державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом, державний номерний знак НОМЕР_2 .
Під час перевірки було встановлено, що транспортний засіб, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, належить ОСОБА_2 , а згідно ТТН № 4 від 03.04.2025 використовується ОСОБА_1 .
За результатами перевірки наданих водієм документів (реєстраційних документів на транспортний засіб та товарно-транспортної накладної № 4 від 03.04.2025), державними інспекторами було складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 0052114 від 03.04.2025, довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 0070504 від 03.04.2025 та акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 118715 від 03.04.2025 (а.с. 45-зворот, 50-зворот, 51).
Перевіркою зафіксовано порушення позивачем вимог законодавства про автомобільний транспорт, а саме: при перевезенні вантажу дорогою місцевого значення (м. Прилуки, вул. Паризької комуни) порушено вимоги пункту 22.5 ПДР України, а саме: перевищення вагових обмежень по загальній масі на 66,58%. При цьому загальна вага транспортного засобу становила 39,98 т при допустимій 24,0 т. Водій транспортного засобу з актом був ознайомлений, копію акту отримав. У поясненнях вказав, що правил дорожнього руху та норми ваги не порушував (а.с. 45-зворот).
Відповідно до розпорядження начальника Чернігівської обласної військової адміністрації № 865 від 22.12.2023 автомобільна дорога, де проводився документальний габаритно-ваговий контроль, Прилуки - Сергіївка - Білошапки - Линовиця, індекс дороги О250426, є обласною автомобільною дорогою загального користування місцевого значення, тому згідно пункту 22.5. Правил дорожнього руху рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх вагові параметри не перевищують 24 тони (а.с. 55-57). 
Як слідує з матеріалів справи, транспортний засіб позивача є двовісними автомобілем (тягач) з трьохвісним напівпричепом.
На адресу позивача було направлено повідомлення від 28.04.2028 № 37416/45/24-25 про запрошення позивача на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на 14.05.2025 з 10.00 год. до 11.00 год. в приміщенні Відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області (а.с. 53).
Вказане відправлення було вручене позивачу 01.05.2025, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 53-зворот). 
14.05.2025 в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт прийнято постанову про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу № 159382 на суму 51000,00 грн. (а.с. 54).
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України «Про автомобільний транспорт» № 2344-ІІІ від 05.04.2001 (далі - Закон № 2344-ІІІ).
За визначеннями, наведеними в статті 1 Закону № 2344-ІІІ:
- великоваговий транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з вагових параметрів якого перевищує встановлені на території України допустиму максимальну масу чи осьове навантаження;
- великогабаритний транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з габаритних параметрів якого перевищує встановлені на території України допустимі параметри;
- відмова від габаритно-вагового контролю - будь-які дії або бездіяльність, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, що призвели до ухилення від проходження габаритно-вагового контролю в зоні габаритно-вагового контролю;
- габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, що включає перевірку на відповідність встановленим законодавством нормативам вагових або габаритних параметрів таких транспортних засобів, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів;
- рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо дотримання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт;
- товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу (крім фізичних осіб, які здійснюють перевезення вантажу за рахунок власних коштів та для власних потреб) документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, який складається у паперовій та/або електронній формі та містить обов`язкові реквізити, передбачені цим Законом та правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом.
Відповідно до статті 6 Закону № 2344-ІІІ центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема: державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм на автомобільному транспорті; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю, вимоги до облаштування та технічного оснащення яких затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері автомобільного транспорту; стягнення, у тому числі в судовому порядку, плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування з транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.
Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
Під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, мають право, зокрема: супроводжувати транспортний засіб, що має ознаки порушення нормативів вагових або габаритних параметрів, до найближчого місця зважування (на відстань не більше 50 кілометрів) для здійснення габаритно-вагового контролю, а також забороняти подальший рух такого транспортного засобу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України; здійснювати габаритно-ваговий контроль транспортних засобів; використовувати стаціонарні або пересувні пункти габаритно-вагового контролю; у разі виявлення порушень законодавства щодо габаритно-вагового контролю під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) копіювати, сканувати документи, які пред`являють водії транспортних засобів під час проведення такої перевірки, та використовувати їх як доказ під час розгляду справ про порушення законодавства.
Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) та порядок здійснення габаритно-вагового контролю визначаються Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами (надалі - Порядок № 1567).
Відповідно до пункту 3 Порядку № 1567 органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи.
Пунктом 15 Порядку № 1567 встановлений виключний перелік питань, що з`ясовується під час проведення рейдової перевірки, серед яких зазначено: перевірка наявності визначених статтями 39 і 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
За приписами пункту 21 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 № 2862-ІV рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 № 198 затверджені Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, відповідно до пункту 16 яких перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначається окремими актами законодавства.
Згідно пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 (далі - Правила № 30), транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.
Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли хоча б один з їх параметрів не перевищує гранично допустимі максимальні значення, зокрема максимальні значення фактичної маси для різних типів транспортних засобів для їх руху автомобільними дорогами, в тому числі для двовісних автомобілів (тягачів) з трьохвісним напівпричепом передбачено максимальне значення фактичної маси для доріг державного значення 40 т та максимальне значення фактичної маси для доріг місцевого значення 24 т.
За визначенням термінів, наведених в пункті 1.10 ПДР:
- габаритно-ваговий контроль - перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю;
- фактична маса - маса спорядженого транспортного засобу, яка визначена його технічною характеристикою, з водієм та вантажем.
Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 затверджений Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок № 879).
Відповідно до підпунктів 5-1 та 11 пункту 2 Порядку № 879:
- документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу;
- точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному, автоматичному або пересувному пункті (з урахуванням похибки вимірювального обладнання).
З аналізу викладених норм слідує, що габаритно-ваговий контроль може проводитися лише шляхом документального контролю без визначення параметрів на стаціонарному чи пересувному пункті. При цьому, орган контролю здійснює його шляхом додавання маси транспортного засобу та вантажу.
Абзацом 17 частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ передбачено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За встановленими обставинами, водій ТЗ марки «IVECO», д.н.з. НОМЕР_3 з причепом «BODEX», д.н.з. НОМЕР_4 здійснював перевезення вантажу (кукурудзи) згідно ТТН від 11.07.2023 № 6316-003225, на час перевірки загальна маса ТЗ становить 39,36 т при допустимій 24,0 т, що перевищує на 64% допустимі параметри. 
Водій транспортного засобу марки DAF, д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом, д.н.з. НОМЕР_2 здійснював перевезення подільного вантажу (кукурудзи) згідно ТТН № 4 від 03.04.2025, на час перевірки загальна маса ТЗ становить 39,980 т при допустимій 24,0 т, що перевищує на 66,58% допустимі параметри.
Факт перевищення транспортними засобами вагових параметрів встановлений відповідачем на підставі реєстраційних документів на транспортний засіб та відомостей з товарно-транспортної накладної № 4 від 03.04.2025 (а.с. 47).
Отже, фактична маса транспортних засобів перевищувала допустимі вагові параметри для доріг місцевого значення.
Суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що під час проведення перевірки старший державний інспектор Відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області Москвичов А.М. не прийняв до уваги ТТН № 5 від 03.04.2025 про перевезення вантажу ТОВ «Гранова Прилуки», а послався на ТТН № 4 від 03.04.2025, яка не мала ніякого відношення до перевезення вантажу в момент проведення перевірки, оскільки під час проведення перевірки водій транспортного засобу не заперечив зазначеної в ТТН ваги 39,980 т, та жодного разу не вказав на те, що ним надана неправильна ТТН. Натомість підтвердив інформацію вказану у ТТН № 4 від 03.04.2025 щодо місця прямування та розвантаження вантажу, маси вантажу та загальної маси транспортного засобу. Зазначене підтверджується наданими відеозаписами проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі).
В поясненнях до акту перевірки водій також не зазначив про те, що висновки про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів інспектор зробив на підставі не вірно наданої ТТН. 
Згідно з розділом 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 за № 128/2568, перевізник - фізична або юридична особа-суб`єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами.
Товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу.
Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.
У відповідності до пункту 11.1 зазначених Правил № 363 основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.
Посилання позивача на те, що фактично 03.04.2025 позивач здійснювала перевезення вантажу по іншій товарно-транспортній накладній (ТТН № 5 від 03.04.2025) суд не бере до уваги, оскільки перевізник зобов`язаний забезпечити водія всіма необхідними документами для здійснення вантажних перевезень.
Стаття 48 Закону № 2344-ІІІ передбачає, що при оформленні товарно-транспортної накладної вантажовідправник зазначає такі обов`язкові реквізити: дата і місце складання; вантажовідправник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення; вантажоодержувач (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто; пункти завантаження і розвантаження.
В даному випадку тягар відповідальності за зазначену в товарно-транспортній накладній загальну вагу транспортного засобу лежить тільки на перевізнику, адже під час перевірки документів державними інспекторами було дотримано порядок здійснення державного нагляду та контролю.
Твердження позивача про те, що при документальному габаритно-ваговому контролю неможливо визначити точні параметри транспортного засобу, зокрема, його вагу, є безпідставними, оскільки на виконання вимог чинного законодавства учасники господарських відносин з перевезення вантажу зобов`язані самостійно визначити вагу вантажу, додати до власної ваги транспортного засобу та зазначити достовірні дані щодо параметрів його у товарно-транспортній накладній. 
Суд також вважає безпідставним посилання позивача про не проведення точного габаритно-вагового контролю шляхом зважування транспортних засобів з вантажем з боку працівників Укртрансбезпеки, оскільки законом чітко визначена процедура здійснення саме документального габаритно-вагового контролю - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу (підпункт 5-1 пункту 2 Порядку № 879).
До того ж, у контексті п. 22.5 ПДР, перевізник, зважаючи на особливості та характер вантажу, зобов`язаний обрати вагу, яка водночас не перевищуватиме повну масу транспортного засобу.
Вказані обставини належним чином були зафіксовані в акті перевірки та акті перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, та не були спростовані позивачем належними та допустимими доказами ні під час розгляду справи відповідачем, ні під час судового розгляду справи.
Таким чином, враховуючи підтвердження факту перевищення позивачем встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30% при перевезенні подільного вантажу, суд доходить висновку, що відповідачем правомірно було винесено постанову про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу від 14.05.2025 № 159382. 
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що в задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 необхідно відмовити повністю.
У зв`язку з відмовою позивачу в задоволенні позову понесені ним судові витрати, пов`язані зі зверненням до суду, не відшкодовуються.
Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Антоновича, 51, м. Київ, 03150, код ЄДРПОУ 39816845), Відділу державного нагляду (контролю) у Чернігівській області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. П`ятницька, 39, м. Чернігів, 14000, код ЄДРПОУ 39816845) про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Повне судове рішення складено 07.04.2026.

Суддя Василь НЕПОЧАТИХ