ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
(додаткова)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року	м. Одеса	Справа № 916/817/25	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючої судді Принцевської Н.М.;
суддів: Діброви Г.І., Поліщук Л.В.;

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АДАМА УКРАЇНА"
про ухвалення додаткового рішення
за результатами розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА ІЗМАЇЛ"
на рішення Господарського суду Одеської області від 02.07.2025 (повний текст складено та підписано 21.07.2025) суддя Шаратов Ю.А.
по справі № 916/817/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АДАМА УКРАЇНА"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА ІЗМАЇЛ"
про стягнення заборгованості за Договором поставки від 19.04.2024 № 32314292/2024 у розмірі 7 647 806,16 грн, з якої 5 775 019,54 грн сума основного боргу, 456 367,82 грн пеня, 1 155 003,89 грн штраф, 261 414,91 грн різниця в ціні товару

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АДАМА УКРАЇНА" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА ІЗМАЇЛ" про стягнення заборгованості за Договором поставки від 19.04.2024 № 32314292/2024 у розмірі 7 647 806,16 грн, з якої 5 775 019,54 грн - сума основного боргу, 456 367,82 грн - пеня, 1 155 003,89 грн - штраф, 261 414,91 грн - різниця в ціні товару.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 02.07.2025 у даній справі позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АДАМА УКРАЇНА" задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА ІЗМАЇЛ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АДАМА УКРАЇНА" 5 775 019,54 грн - основного боргу, 456 367,82 грн - пені, 577 501,94 грн - штрафу, 261 414,91 грн - різниці в ціні товару та витрати по сплаті судового збору в розмірі 91 73,67 грн; відмовлено у задоволенні позову в частині стягнення 577 501,94 грн - штрафу.
Не погоджуючись з таким рішенням, Відповідач звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просив скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 02.07.2025 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА ІЗМАЇЛ" 5775019,54 грн – основного боргу, 456 367,82 грн – пені, 577 501,94 грн– штрафу, 261 414,91 грн – різниці в ціні товару та витрат по сплаті судового збору в розмірі 91773,67 грн, ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.02.2026 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА ІЗМАЇЛ" на рішення Господарського суду Одеської області від 02.07.2025 у справі №916/817/25 залишено без задоволення; рішення Господарського суду Одеської області від 02.07.2025 у справі №916/817/25 залишено без змін.
06.02.2026 від Товариства з обмеженою відповідальністю "АДАМА УКРАЇНА" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі №916/817/25.
У своїй заяві Позивач просить ухвалити додаткове рішення у справі № 916/817/25 та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА ІЗМАЇЛ " на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АДАМА Україна" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.02.2026 вирішено питання про ухвалення додаткового рішення у справі №916/817/25 здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА ІЗМАЇЛ" своїм правом на подання заперечення на заяву щодо відшкодування витрат, понесених Товариством з обмеженою відповідальністю "АДАМА УКРАЇНА" в якості витрат на професійну правничу допомогу, не скористався, що не перешкоджає розгляду заяви.
Вирішуючи питання про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
За змістом статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частиною 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
У частині 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України установлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Разом із тим, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення Позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Таким чином, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України (а саме співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5- 7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України (а саме пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами). Відповідні висновки викладено, зокрема у додатковій постанові Верховного Суду від 26.09.2024 у справі № 910/11903/23.
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до статті 19 зазначеного Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
У статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
За змістом наведеної норми адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Як свідчать матеріали справи, Позивач дотримався вимог щодо строків звернення із заявою про ухвалення додаткового рішення та розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, а також подало відповідні докази, у тому числі на виконання частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, чому передувала відповідна заява.
На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу під час апеляційного провадження у справі Позивачем було надано наступні докази:
- Договір про надання правової (правничої) допомоги №01 від 16.02.2023;
- Додаток до Договору про надання правової (правничої) допомоги від 05.09.2025.
Так, 06.02.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "АДАМА УКРАЇНА" та Адвокат Козачок Іван Петрович (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю ЗП №002654 від 14.07.2020, видане на підставі рішення Ради адвокатів Запорізької області від 14.07.2020 №14) уклали Договір про надання правової (правничої) допомоги №01 (далі Договір).
Згідно з п. 2.2. Договору, Адвокат бере на себе виконання наступних дій з надання правничої допомоги:
- захист інтересів Клієнта з усіх без обмеження питань з усіма без виключення повноваження- ми, визначеними нормами матеріального і процесуального права, зокрема КПК України, КУпАП України, ЦПК України, ГПК України, КАС України, КУЗПБ та іншими законами та підзаконними актами;
- заявляти клопотання, визначені процесуальними кодексами України, на власний розсуд на будь-якій стадії процесу;
- знайомитися з матеріалами справи/кримінального провадження, робити з них витяги;
- знімати копії з документів, долучених до справи;
- одержувати копії рішень, ухвал, постанов;
- брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, задавати питання іншим особам, які участь у справі, а також свідкам, експертам, спеціалістам;
- заявляти клопотання та відводи, давати усні та письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, а також заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб;
- знайомитися з журналом судового засідання, знімати з нього копії та подавати письмові зауваження з приводу його неправильності та неповноти;
- збирати інформацію щодо Клієнта та/або обстави справи за участю Клієнта, в тому числі з використанням адвокатських запитів;
- прослуховувати запис фіксування судового засідання технічними засобами, робити з нього копії, подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, оскаржу вати рішення і ухвали суду, подавати від імені Клієнта заяви, у тому числі позовні, отримувати необхідні довідки, документи, вести від його імені справи у всіх державних установах, кооперативних, громадських, приватних організаціях, а також цивільні та кримінальні справи у всіх судових установах з усіма правами, які надані законом свідку, підозрюваному, обвинуваченому, Позивачу, Відповідачу та третій особі, у тому числі з правом визнання або відмови повністю або частково від позовних вимог, збільшення чи зменшення позовних вимог, зміни предмета позову, укладання мирової угоди, залишення позову без розгляду, оскарження рішення, постанови, ухвали суду, а також виконувати всі інші дії, що пов`язані з виконанням даного договору, в межах та обсязі, передбачених чинним законодавством України, брати участь під час обшуку в інтересах Клієнта та інше.
Відповідно до п. 3.1 Договору Клієнт як особа, права і свободи якої захищає Адвокат, або яка звернулася за захистом інтересів родичів та близьких осіб, або яким Адвокат безпосередньо надає правову допомогу в інших формах, передбачених законом, зобов`язується:
- своєчасно забезпечувати Адвоката всім необхідним для виконання даних йому доручень, передбачених договором, у т.ч. документами у потрібній кількості примірників;
- сплатити Адвокату кошти, необхідні для покриття фактичних витрат, пов`язаних з виконанням угоди (оплата роботи фахівців, чиї висновки запитуються адвокатом, транспортні витрати, оплата друкарських, копіювальних та інших технічних робіт, переклад та оплата послуг нотаріуса при посвідченні оригіналів і копій документів, оплата телефонних розмов та інші необхідні витрати по справі),
- своєчасно і у повному обсязі сплатити гонорар Адвоката (основний та/або додатковий), погоджений Сторонами.
Згідно з п.4.1, 4.2. Договору, отримання винагороди Адвокатом за надання правової допомоги відбувається у формі гоноpapy.
При визначенні розміру гонорару враховується:
- обсяг і час роботи, що потрібний для належного виконання доручення;
- ступінь складності правових питань, що стосуються доручення;
- вірогідність того, що прийняття доручення Клієнта перешкоджатиме прийняттю адвокатом інших доручень або суттєво ускладнить їх виконання;
- необхідність виїзду у відрядження;
- важливість доручення з точки зору інтересів Клієнта;
- особливі або додаткові вимоги Клієнта стосовно строків виконання доручення.
Відповідно до п. 6.1. Договору, він набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє до моменту фактичного виконання доручення.
Відповідно до Додатку до Договору від 05.09.2025 Адвокат надає Клієнту юридичні послуги такого змісту:
Юридичний супровід у суді апеляційної інстанції судової справи №916/817/25 за позовом Клієнта до Товариства з обмеженою відповідальні "АГРОФІРМА ІЗМАЇЛ", код ЄДРПОУ 32314292 (надалі Боржник) про стягнення заборгованості та/або штрафних санкції та/або процентів за спірним правочином договором поставки 32314292/2024 від 19.04.2024, укладений між Боржником та Клієнтом (надалі Спірний правочин).
Під юридичним супроводом Сторони розуміють юридичні послуги, що включають в себе в тому числі, але не обмежуючись:
- ознайомлення з апеляційною скаргою Боржника;
- підготовка відзиву на апеляційну скаргу;
- представництво інтересів Клієнта у суді апеляційної інстанції,
- участь у судових засіданнях у справі, в т.ч. в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів;
- аналіз документів по суті справи та процесуальних документів Боржника у випадку їх подання останнім;
- підготовка та подання заяв і клопотань у випадку необхідності.
Пунктом 1.2. Додатку до Договору, сторони визначили, що гонорар Адвоката за послуги, визначені у Додатку, становить 15000,00 грн.
Відповідно до п. 1.3. Додатку до Договору, Клієнт оплачує Гонорар, визначений Додатком, виключно у випадку досягнення мети юридичного супроводу.
Під «метою юридичного супроводу» Сторони розуміють і) прийняття апеляційним судом судового рішення, яким буде залишено без змін рішення суду першої інстанції та/або іі) прийняття апеляційним судом судового рішення, яким буде змінено рішення суду першої інстанції, крім змін в частині стягнення основного боргу та/або ііі) відмови Боржника від апеляційної скарги.
Згідно з п. 1.4. Додатку до Договору, Клієнт оплачує Гонорар впродовж 30 (тридцяти) календарних днів з моменту набрання законної сили рішенням суду, за яким досягнуто мету юридичного супроводу.
Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, об`єднана палата Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.
У постанові від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19 Верховний Суд вказав про те, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.
Як неодноразово вказував Верховний Суд, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
При цьому згідно зі статтею 74 Господарського процесуального кодексу України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 Господарського процесуального кодексу України.
Колегія суддів зазначає, що подані Позивачем докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в цілому у сукупності відповідають вимогам статей 73, 75-79 Господарського процесуального кодексу України, є належними і допустимими.
Відповідач клопотання про зменшення розміру витрат Позивача на професійну правничу допомогу не подавав, а відтак, апеляційний суд, враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи через призму критеріїв, встановлених частиною четвертою статті 126 Господарського процесуального кодексу України.
Разом з тим судова колегія зазначає, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, додаткова постанова Верховного Суду від 16.03.2023 у справі № 927/153/22).
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268).
Суд зобов`язаний оцінити розмір адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 775/9215/15ц).
Отже, розмір таких витрат має бути розумним, обґрунтованим, підтвердженим належними доказами, тобто відповідати вказаним критеріям..
Судова колегія зазначає, що адвокатом Позивача було подано відзив на апеляційну скаргу, зі змісту якого вбачається, що представником Позивача надано ґрунтовну правову оцінку кожному доводу, викладеному в апеляційній скарзі Відповідача. У відзиві послідовно спростовано аргументи апелянта та наведено обґрунтування правової позиції Позивача з посиланням на норми чинного законодавства та матеріали справи.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що представник Позивача брав участь у кожному судовому засіданні під час апеляційного перегляду справи. Загалом у межах розгляду апеляційної скарги було проведено три судових засідання, у яких представник Позивача надавав пояснення, підтримував викладену у відзиві правову позицію та відповідав на запитання суду.
За наслідками здійсненої оцінки розміру судових витрат, понесених Позивачем на правничу допомогу, через призму критеріїв, встановлених у статті 129 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний суд не вбачає підстав для зменшення заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу, оскільки витрати Позивача на професійну правничу допомогу адвоката є пов`язаними з даною справою, обґрунтованими, відповідають критеріям реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру.
Керуючись наведеними у цій постанові критеріями, які підлягають застосуванню при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу, дослідивши заяву про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, подані на її підтвердження документи щодо понесених витрат, а також оцінивши докази, надані представником Позивача під час апеляційного перегляду справи, колегія суддів, з урахуванням мотивів, викладених у цій постанові, дійшла висновку про наявність підстав для покладення на Відповідача всієї заявленої суми витрат на правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн.
Колегія суддів вважає зазначену суму обґрунтованою, документально підтвердженою, співмірною складності справи, обсягу наданих адвокатом послуг та витраченому часу, а відтак такою, що підлягає стягненню в повному обсязі.
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «АДАМА УКРАЇНА» про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню в повному обсязі, а з Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА ІЗМАЇЛ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АДАМА УКРАЇНА" підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн.
Керуючись статтями 123 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АДАМА УКРАЇНА" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОФІРМА ІЗМАЇЛ" (68100, Одеська обл., Татарбунарський р-н, місто Татарбунари, вул. Князєва, буд. 8, кв. 3; код ЄДРПОУ 32314292) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АДАМА УКРАЇНА" (04050, м. Київ, вул. Миколи Пимоненка, буд. 13, оф. №4А/41; код ЄДРПОУ 36138418) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн.
3. Видачу наказу на виконання даної додаткової постанови доручити Господарському суду Одеської області.
4. Матеріали справи №916/817/25 повернути до Господарського суду Одеської області.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі статтями 286-289 ГПК України.

Головуюча суддя: Н.М. Принцевська

Судді: Г.І. Діброва 

Л.В. Поліщук