Справа № 645/2596/26 
Провадження № 3/645/620/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
08 квітня 2026 року м. Харків

Суддя Немишлянського районного суду міста Харкова Феленко Ю.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП;
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, проживаючої: АДРЕСА_2 , 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Немишлянського районного суду міста Харкова з Департаменту патрульної поліції УПП в Харківській області надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (протокол серії ЕПР1 №613940 від 13.03.2026) та ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (протокол серії ЕПР №613925 від 13.03.2026) - для розгляду.
Так, водій ОСОБА_1 13.03.2026 о 13:19 год., у м. Харкові по пр-ту Героїв Харкова, в районі будинку 259А, керуючи автомобілем «Opel», державний номерний знак НОМЕР_1 не був уважний, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості, не впорався з керуванням, внаслідок чого автомобіль здійснив неконтрольований рух та здійснив виїзд на сусідню смугу попутнього руху та здійснив зіткнення з автомобілем «Ford», державний номерний знак НОМЕР_2 . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдані матеріальні збитки.
Дана дорожньо-транспортна пригода сталася у зв`язку з порушенням водієм ОСОБА_1 вимог п.п. 12.1, 2.3.б ПДР України.
Відносно водія ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №613940 від 13.03.2026.
Водій ОСОБА_2 , 13.03.2026 о 13:19 год., у м. Харкові по пр-ту Героїв Харкова, в районі будинку 259А, керуючи автомобілем «Suzuki», державний номерний знак НОМЕР_3 не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, не вибрала безпечної швидкості руху, не дотрималась безпечної дистанції та скоїла зіткнення з автомобілем «Ford», державний номерний знак НОМЕР_2 , який зупинився попереду. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдані матеріальні збитки.
Водієм ОСОБА_2 порушено вимоги п.п. 12.1, 13.1, 2.3.б ПДР України.
Відносно водія ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №613925 від 13.03.2026.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надали через канцелярію суду заяви, в яких просили розглянути справу без їх участі, провину у вчинення даного адміністративного правопорушення визнають.
Відповідно до положень ст. 268 КУпАП передбачений вичерпний перелік справ про адміністративне правопорушення де присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.
Суд дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Відповідно до ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.
Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі – ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів.
Відповідно до вимог п. 26 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі, як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху. 
Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №613940 від 13.03.2026, схемою місця ДТП, доданою до нього, письмовими поясненнями ОСОБА_2 та потерпілого ОСОБА_3 ..
Вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №613925 від 13.03.2026, схемою місця ДТП, доданою до нього, письмовими поясненнями ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_3 .
За результатами обстеження за допомогою приладу «Драгер» у водіїв, учасників даної ДТП ознак алкогольного сп`яніння не виявлено.
Отже, водієм ОСОБА_1 порушені п.2.3б ПДР України – порушення стеження за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стеження за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п. 12.1 ПДР України - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним
Водій ОСОБА_2 не виконала вимоги п. 12.1 ПДР України - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, а також п. 13.1 ПДР України – водій, залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу та п.2.3б ПДР України – порушення стеження за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стеження за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до ст. 53 Закону України «Про дорожній рух» юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже, судовим розглядом встановлено в діях водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, суд вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на час вчинення адміністративного правопорушення становить – 665,60 грн.
Керуючись ст. ст. 124 , 283-285, КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн. 
ОСОБА_2 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн. 
Відповідно до ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про накладення штрафу.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту її винесення.
Постанова набирає чинність після закінчення 10-ти денного строку на її оскарження.

Суддя        Ю.В. Феленко