ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
просп. Науки, 5, м. Харків, 61612, телефон/факс (057)702 10 79, inbox@lg.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року м.Харків Справа № 913/288/25
Провадження № 4/913/288/25

Господарський суд Луганської області у складі судді Ірини ГОЛЕНКО, розглянувши матеріали позовної заяви б/н від 08.12.2025
Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», м. Київ
до першого відповідача – Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), м. Київ
та другого відповідача – Свердловської міської ради Луганської області, м. Довжанськ Луганської області
про визнання права власності

Секретар судового засідання Олександра ВЕЛИЧКО

У засіданні брали участь:
від позивача: Коваль Л.Л., за довіреністю від 02.02.2026 № 09/12/16
(в режимі відеоконференції);
від першого відповідача: Бліндар В.С., на підставі відповіді з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 12.01.2026 № 2228762 (в режимі відеоконференції);
від другого відповідача: представник не прибув.

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» звернулося до Господарського суду Луганської області через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» з позовною заявою до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Свердловської міської ради Луганської області про визнання права власності Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (ПАТ «Промінвестбанк») код 00039002 на нерухоме майно: будівля загальною площею 235,2 кв. м., яка розташована за адресою: Луганська область, м. Довжанськ, вул. Енгельса, 1а.
Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що він є власником спірного майна на підставі документів, що додані до позовної заяви. На виконання постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 № 19 «Про особливості припинення діяльності банків в умовах воєнного стану», Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення № 130 від 25.02.2022 про початок процедури ліквідації банку. У 2025 році з метою підтвердження права власності на майно та внесення відповідних відомостей до Державного Реєстру речових прав на нерухоме майно банк звернувся до першого відповідача із заявою про внесення до зазначеного реєстру відомостей про право власності банку. Державний реєстратор прав на нерухоме майно рішенням № 81574273 від 28.10.2025 відмовив у проведенні реєстраційних дій по внесенню інформації про право власності банку до Державного Реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі пунктів 1,2 частини 3 ст. 10 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у зв`язку з тим, що у відповіді Луганської обласної військової адміністрації на запит державного реєстратора не міститься необхідної інформації для проведення державної реєстрації прав на об`єкт нерухомого майна за адресою: Луганська обл., Довжанський район, м. Довжанськ, вулиця Енгельса, будинок 1-А, а саме: підтвердження щодо державної реєстрації до 2013 року за суб`єктом.
Тому, позивач зазначає, що «у зв`язку з неможливістю підтвердження органом державної реєстрації прав права власності банку на спірне майно, що, в свою чергу, викликано неможливістю отримання інформації про підтвердження державної реєстрації права власності органами БТІ м. Довжанськ, які залишились на тимчасово окупованій територій України, право власності банку наразі не може бути вільно реалізовано та не визнається органом державної реєстрації речових прав». І тому з метою захисту прав власника на вільне володіння та розпорядження належним йому майном подається цей позов.
Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.12.2025 позовну заяву передано на розгляд судді Голенко І.П.
Господарський суд Луганської області ухвалою від 10.12.2025 залишив позовну заяву ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» без руху та встановив шестиденний строк з дня отримання ухвали суду для усунення недоліків позовної заяви.
10.12.2025 о 13 год. 55 хв. позивач отримав ухвалу суду від 10.12.2025 в кабінеті ЄСІТС «Електронний суд», що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
16.12.2025 - це останній день для усунення недоліків позовної заяви заявником.
Позивач 16.12.2025 подав через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» заяву про усунення недоліків позовної заяви з додатками, яка була зареєстрована судом 17.12.2025.
Ухвалою від 19.12.2025 Господарський суд Луганської області відкрив провадження у справі № 913/288/25, вирішив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 12.01.2026 об 11 год. 00 хв.
Господарський суд Луганської області ухвалою від 12.01.2026 відклав підготовче засідання на 26.01.2026.
26.01.2026 суд закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 09.02.2026, про що постановив ухвалу суду. 
На виконання ухвали суду перший відповідач подав через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» заяву від 29.01.2026, до якої додано запит до Луганської обласної військової адміністрації від 25.09.2025 № 68986617 та відповідь останньої від 29.09.2025 № 3/01.01-22-5093, вказані документи долучені до справи. 
09.02.2026 у судовому засіданні прийняли участь представники позивача та першого відповідача в режимі відеоконференції.
23.12.2025 перший відповідач подав через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» відзив від 23.12.2025 б/н на позовну заяву, у якому зазначив, що згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зокрема Актуальна інформація про об`єкт речових прав за адресою: Луганська область, м. Довжанськ, вул. Енгельса, земельна ділянка 1а., цільове призначення: будівля будівництва та обслуговування будівель торгівлі, право власності зареєстровано 18.10.2013 за Територіальною громадою в особі Свердловською міською радою Луганської області, у розмірі частки 1/1. На виконання вимог ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952 державний реєстратор Департаменту направив запит Луганській обласній військовій адміністрації для отримання відомостей про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року. Отримана відповідь Луганської обласної військової адміністрації не містить необхідної інформації для проведення державної реєстрації прав на об`єкт нерухомого майна за адресою: Луганська область, м. Довжанськ, вул. Енгельса, буд. 1а, а саме: підтвердження щодо державної реєстрації до 2013 року за ПАТ Промінвестбанк.
У зв`язку з неотриманням від уповноваженого органу інформації, передбаченої п. 3 ч. 3 ст. 10 Закону № 1952 (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, державним реєстратором прийнято рішення № 81574273 від 28.10.2025 про відмову в проведенні реєстраційних дій на підставі ч. 8 ст. 18 Закону № 1952 - державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам; п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону № 1952 – подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження та п. 8 ч. 1 ст. 24 Закону № 1952 після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про залишення заяви про державну реєстрацію прав без руху.
Отже, перший відповідач вважає, що державним реєстратором було прийняте законне рішення про відмову у проведення державної реєстрації прав на підставі ст. ст. 10, 18, 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". У зв`язку з чим вважає, що Департамент не є належним відповідачем у справі, оскільки у позові не вказано у чому полягають порушення прав позивача з боку першого відповідача. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову до такого відповідача. 
Крім того, з огляду на те, що державним реєстратором прийнято вмотивоване та процедурно законне рішення, то незалежно від результату розгляду позовної заяви просимо не покладати судові витрати на Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Державні реєстратори є надавачами адміністративних послуг, не маючи майнової зацікавленості щодо прав на об`єкт нерухомого майна. Тому покладення тягаря стягнення судових витрат на Департамент та його державних реєстраторів суперечитиме принципам справедливості, визначених ст. 2 ГПК України.  
Позивач та перший відповідач мають зареєстровані електронні кабінети в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд», тому ухвали суду надсилалися в електронні кабінети, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.
Другий відповідач не скористався у встановлений судом строк правом щодо подання відзиву на позовну заяву та щодо участі у судових засіданнях. 
Оскільки другий відповідач – Свердловська міська рада Луганської області, не має зареєстрованого електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд», ухвали суду від 19.12.2025, від 12.01.2026, від 26.01.2026 були розміщені в повідомленнях про розгляд справи на сторінці Господарського суду Луганської області (у розділі «Інше – Повідомлення для учасників справ, які знаходяться в районі проведення антитерористичної операції та на тимчасово окупованих територіях»), враховуючи Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 6 грудня 2022 року № 1364.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.
Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.
Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).
Суд також враховує висновок Європейського суду з прав людини про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (Рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України»).
Отже, судом вчинені всі можливі заходи для належного повідомлення другого відповідача про розгляд справи та забезпечення його процесуальними правами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини справи.
Відповідно до Статуту Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (позивач у справі) Банк створений рішенням установчих зборів засновників від 28.04.1992 та зареєстрований Національним банком України 26.08.1992 за реєстраційним № 125 із найменуванням "Український акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", скорочене найменування "Промінвестбанк України".
Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово- інвестиційний банк", код 00039002 (попередня назва - "Український акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк") є власником нерухомого майна - будівлі за адресою: Луганська область, м. Довжанськ (Свердловськ), вул. Енгельса, будинок 1а, загальна площа 235,2 кв. м. інвентарний номер 83911.
Право власності на вказаний об`єкт підтверджується наступними доказами, які додані до матеріалів справи: рішенням виконавчого комітету Свердловської міської ради від 28.05.1999 № 215; свідоцтвом № 58 від 28.05.1999 про право власності, виданим виконавчим комітетом Свердловської Ради народних депутатів Луганської області на підставі рішення Виконкому Свердловської міської ради від 28.05.1999 № 215; реєстраційним посвідченням на об`єкти нерухомого майна, які належать юридичним особам, виданим Свердловським  міжрайонним  бюро технічної інвентаризації від 28.05.1999; балансовою довідкою від 18.11.2025 № 1966/08, згідно якої на балансі банку перебуває об`єкт нежитлової нерухомості – це будівля за адресою: Луганська область, м. Довжанськ (Свердловськ), вул. Енгельса, 1а, загальна площа 235,2 кв. м., інвентарний номер 83911.
Як свідчать матеріали справи, триває процедура ліквідації ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" відповідно до постанови правління Національного банку України від 24.02.2022 № 19 "Про особливості припинення діяльності банків в умовах воєнного стану".
25.02.2022 правління Національного банку України прийняло рішення № 90-рш/БТ про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", а Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - рішення № 130 від 25.02.2022 про початок процедури ліквідації Банку строком з 25.02.2022 до 24.02.2025 включно.
Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18.11.2024 № 1162 "Про деякі питання здійснення ліквідації ПАТ "ПРОМІНВЕСТБАНК" строк управління майном (активами) банку та задоволення вимог кредиторів продовжено на строк дії воєнного стану та 6 місяців з дати припинення чи скасування дії воєнного стану в Україні, повноваження ліквідатора ПАТ "Промінвестбанк" продовжено до моменту внесення запису про припинення Банку до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює такі повноваження: приймає в управління майно (у тому числі кошти) банку, вживає заходів щодо забезпечення його збереження, формує ліквідаційну масу, виконує функції з управління та продає майно банку. Згідно ст. 50 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня початку процедури ліквідації банку Фонд приступає до інвентаризації та оцінки майна банку з метою формування ліквідаційної маси банку. До ліквідаційної маси банку включаються будь-яке нерухоме та рухоме майно, кошти, майнові права та інші активи банку.
У звіті про оцінку активів ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", що включають 519 од. нерухомого майна, том 1 у зведеній таблиці та стор. 21 документу значиться майно з інвентарним номером 83911 - будівлі (приміщення) за адресою: Луганська область, м. Свердловськ, вул. Енгельса, буд. 1а, дата вводу в експлуатацію – 31.01.1993, загальна площа – 235,2 кв. м., ринкова вартість станом на дату оцінки 01.04.2022 - 462 900 грн.
Як зазначає позивач, у 2025 році на підставі Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у нього виникла необхідність підтвердження права власності на майно та внесення відповідних відомостей про право власності банку до Державного Реєстру речових прав на нерухоме майно, що необхідно для подальшої реалізації майна у ліквідаційній процедурі. 
Банк звернувся до державного реєстратора речових прав на нерухоме майно - Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської Ради (Київської міської державної адміністрації), м. Київ із відповідною заявою про внесення до Державного Реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про право власності банку, який рішенням від 28.10.2025 № 81574273 відмовив у проведенні реєстраційних дій. 
Перший відповідач на виконання вимог ч. 3 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" зробив запит від 25.09.2025 № 68986617 до Луганської обласної військової адміністрації щодо реєстрації права власності на спірне майно. 
У відповіді від 29.09.2025 № 3/01.01-22-5093 Луганська обласна військова адміністрація повідомила, що «до 01 січня 2013 року державна реєстрація права власності та інших речових прав на об`єкти нерухомого майна проводилась, зокрема, реєстраторами підприємств бюро технічної інвентаризації у Реєстрі прав власності на нерухоме майно та на паперових носіях (реєстрових книгах та реєстраційних справах). Державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна, що розташовані у місті Довжанськ Луганської області здійснювалось Комунальним підприємством «Свердловське міжрайонне бюро технічної інвентаризації». За інформацією, що міститься у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, який є невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на об`єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: Луганська обл., Довжанський р-н, м. Довжанськ, вул. Енгельса, буд. 1-А, зареєстровано за реєстраційним номером майна 12766401, дата прийняття рішення про державну реєстрацію 21.02.2006». 
Підставою відмови державний реєстратор зазначив те, що «згідно пунктів 1, 2 ч. 3 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав, та приймає відповідні рішення. Відповідно до частини 3 ст. 10 Закону державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ, організації, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів, тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. В результаті розгляду заяви направлено запит до Луганської обласної військової адміністрації. Отримана відповідь на запит державного реєстратора не містить інформації, необхідної для проведення державної реєстрації прав на об`єкт нерухомого майна за адресою: Луганська обл., Довжанський район, м. Довжанськ, вулиця Енгельса, будинок 1-А, а саме підтвердження щодо державної реєстрації до 2013 року за суб`єктом. Згідно частини 8 ст. 18 Закону державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам». 
У зв`язку з чим, право власності банку наразі не може бути вільно реалізовано, оскільки не визнається органом державної реєстрації речових прав, що є підставою для звернення до суду з позовом в порядку ст. 392 Цивільного кодексу України з вимогою про визнання права власності на нерухоме майно: будівля загальною площею 235,2 кв. м., яка розташована за адресою: Луганська область, м. Довжанськ, вул. Енгельса,1а.

Дослідивши обставини справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, вислухавши присутніх представників сторін, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з таких підстав.
Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.
У ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм правом та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Стаття 316 ЦК України визначає, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд; право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ст. 321 ЦК України).
Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом
З приписів ст. 392 ЦК України слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Суб`єктом вимоги про визнання права власності може будь-яка особа, яка вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю цього права сумнівів у третіх осіб або претензіями третіх осіб чи обов`язковістю отримання правовстановлюючих документів.
Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації" (п. 3 ст. 3).
Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Заява на проведення реєстраційних дій подається заявником у паперовій формі, а у випадках, передбачених законодавством, - в електронній формі разом з оригіналами документів, необхідних для проведення реєстраційних дій, чи їх копіями, засвідченими державними органами, органами місцевого самоврядування (якщо оригінали таких документів відповідно до законодавства залишаються у справах державних органів, органів місцевого самоврядування).
Крім цього, під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, державний реєстратор обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії (п. 3. ч. 3 ст. 10 Закону).
Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» однією з підстав для відмови в державній реєстрації прав є те, що подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово був продовжений та станом на дату розгляду справи триває.
Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженим наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року № 376, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.03.2025 за № 380/43786, Довжанський район Луганської області, де розташовано спірне нерухоме майно, належить до тимчасово окупованих рф територій України з 07.04.2014.
Матеріали справи свідчать про те, що спір виник між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та державним реєстратором - Департаментом з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), у зв`язку із відмовою у державній реєстрації права власності на спірне майно на підставі пунктів 1, 2 ч. 3 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
У зв`язку з чим позивач у позовній заяві вказує на те, що право власності банку не визнається першим відповідачем як органом державної реєстрації прав на нерухоме майно.
Суд не погоджується з такими доводами позивача, оскільки фактично спір виник саме з публічно-правових відносин, державний реєстратор діяв як суб`єкт владних повноважень, дії якого щодо позивача останній вважає такими, що порушують його права. Позивач не погоджується з рішенням державного реєстратора з приводу розгляду його заяви у контексті Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». 
Водночас, відмова у проведенні державної реєстрації права власності не свідчить про існування спору про право за статтею 392 Цивільного кодексу України.
Матеріали справи спростовують доводи позивача про те, що перший відповідач оспорює або не визнає право власності банку на спірний об`єкт власності як такий. 
Відповідно до частини другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Отже, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу) і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту.
Позивач у цій справі прагне здійснення державної реєстрації права власності на своє нерухоме майно: будівля загальною площею 235,2 кв. м., яка розташована за адресою: Луганська область, м. Довжанськ, вул. Енгельса, 1а. Саме в цьому полягає його інтерес, за захистом якого він звернувся до суду. При цьому, матеріалами справи підтверджено, що право власності банку на спірний об`єкт було зареєстровано у 1999 році згідно із діючим на час реєстрації законодавством на підставі Правил державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затв. Держжитлокомунгоспом України від 13.12.1995 N 56, зареєстр. Міністерством юстиції України 19.01.1996 N 31/1056, про що свідчить видане позивачу 28.05.1999 Свердловським міжрайонним бюром технічної інвентаризації реєстраційне посвідчення на спірний об`єкт нерухомого майна.
У зв`язку з чим, суд погоджується з доводами відповідача про те, що позивачем не наведено та не доведено, у чому полягають порушення/невизнання прав позивача з боку першого відповідача у цій справі.
У постанові від 19.05.2020 у справі № 916/1608/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що вирішуючи спір про визнання права власності на підставі статті 392 ЦК України слід враховувати, що за змістом вказаної статті судове рішення не породжує право власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його.
Звернення до суду з позовом про визнання права власності з метою отримання рішення суду як правовстановлюючого документа (крім випадків, передбачених статтею 344, частинами третьою, п`ятою статті 376 Цивільного кодексу України) та подальшої державної реєстрації права власності на підставі такого рішення не є законним (правомірним) способом захисту права та охоронюваного законом інтересу. Таку правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 02 травня 2018 року у справі № 914/904/17, від 27 червня 2018 року у справі № 904/8186/17 та від 11 квітня 2019 року у справі № 910/8880/18.
Посилання позивача на правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду, до уваги не беруться, оскільки у справі № 201/9106/24 була подана заява про встановлення факту володіння нежитловою будівлею на праві комунальної власності, за результатами якої ухвалою Жовтневий районнмй суд м. Дніпропетровська відмовив у відкритті провадження у справі, і в подальшому оскаржувалась ця ухвала в касаційному порядку. У справі № 909/337/19 встановлені інші обставини справи, зокрема, порушення переважного права як орендаря приміщення, у справі № 344/16879/15-ц - порушення умов договору щодо оформлення та передачі правовстановлюючих документів на квартиру після внесення повної оплати. Отже, висновки суду касаційної інстанції, зроблені у цих справах, не є обов`язковими для суду при розгляді цієї справи.
Крім того, у позовній заяві позивачем не наведено та не доведено, у чому полягають порушення/невизнання прав позивача також другим відповідачем у цій справі.
Приписами ст. ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За таких обставин у задоволені позову слід відмовити повністю.
Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покласти на позивача. 
У судовому засіданні відповідно до ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Керуючись ст. ст. 129, 232-233, 236-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Луганської області 

В И Р І Ш И В: 
1. У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської Ради (Київської міської державної адміністрації) та Свердловської міської ради Луганської області про визнання права власності відмовити повністю. 
2. Судові витрати покласти на позивача.
У відповідності до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до ст. ст. 256, 257 ГПК України.
Повне рішення складено та підписано - 13.02.2026
Суддя Ірина ГОЛЕНКО