ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

18 лютого 2026 року	Справа №160/29922/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н.В. 
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту, в якій позивач просить:
- визнати протиправними дії (бездіяльність) Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту щодо відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , як члену сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 , у зв`язку з його загибеллю ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання обов`язків військової служби пов`язаних із захистом Батьківщини;
- зобов`язати Адміністрацію Державної спеціальної служби транспорту призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі, передбаченому пунктом 2 Постанови КМУ №168 від 28.02.2022, як члену сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 , загибель якого настала під час виконання заходів з національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії рф у період дії воєнного стану.
Позовна заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 є дружиною військовослужбовця ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 в районі н.п. Комишуваха Запорізької області внаслідок обстрілу FPV-дроном під час виконання бойового завдання по обороні України та відсічі збройної агресії російської федерації. Відповідно до витягу з протоколу засідання штатної 20 регіональної військово- лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця, протокол № 1121 від 20.03.2025 року поранення, яке отримав старший лейтенант ОСОБА_2 - ПОРАНЕННЯ ЯКЕ ПРИЗВЕЛО ДО СМЕРТІ ТА ПРИЧИНА СМЕРТІ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ. Позивач звернулася до Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту, щодо призначення одноразової грошової допомоги відповідно до п. 2 Постанови КМУ №168 від 28.02.2022 року. Проте позивачу було відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги безпосередньо в районах ведення бойових дій або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення цих заходів. Позивач з такою відмовою відповідача не погоджується, оскільки загибель військовослужбовця сталася саме внаслідок збройної агресії проти України під час виконання ним бойового завдання в зоні, яка фактично визнається територією, де ведуться бойові дії або яка перебуває під загрозою постійного вогневого ураження з боку противника.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами (письмове провадження).
Від відповідача надійшов відзив на позов, в якому зазначено, що листом Адміністрації Держспецтрансслужби від 04.09.2025 № 518/7672 військову частину НОМЕР_1 повідомлено про те, що документи, подані для виплати одноразової грошової допомоги внаслідок загибелі офіцера військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 в результаті поранення отриманого під час участі в бойових діях, Смерть, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини розглянуті, і прийнято рішення про відмову в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із тим, що військовослужбовець під час загибелі не перебував безпосередньо в районах ведення бойових дій, або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями військ держави-агресора на території держави агресора, у період здійснення цих заходів. Пункт другий Постанови № 168 у чинній редакції визначає, що особам, які мають право на виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, а також їх смерті внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через три роки після поранення (контузії, травми, каліцтва), виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 млн. гривень. Визначальним у цьому пункті Постанови № 168 є перебування військовослужбовця безпосередньо в районі ведення (здійснення) бойових дій. Наказом Головнокомандувача Збройних сил України від 03.01.2025 № 5 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» було визначено райони ведення воєнних (бойових) дій з 01 по 31 грудня 2025 року. Згідно з наведеним вище наказом – село Магдалинівка Комишуваської селищної громади Запорізького району Запорізької області та селище Комишуваха Комишуваської селищної громади Запорізького району Запорізької області станом на 17.12.2024 як райони ведення воєнних (бойових) дій не визначені. Враховуючи наведене вище, та оскільки військовослужбовець ОСОБА_2 загинув поблизу населеного пункту Комишуваха, Комишуваської селищної громади Запорізького району Запорізької області 17 грудня 2024 року, який не перебував у районі ведення (здійснення) бойових дій, відповідно дія Постанови № 168 на випадок його загибелі не поширюється. 
Від представника позивача надійшли додаткові пояснення, в яких зазначено, що відповідно до Наказу Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року № 376 затверджено перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, серед яких з 18.07.2023 є Комишуваська селищна територіальна громада Запорізького району, Запорізької області. Відповідач не мав правових підстав посилатися на Порядок №975, оскільки зазначений нормативно-правовий акт було прийнято до запровадження правового режиму воєнного стану та він регулював правовідносини, що виникали у мирний час, тоді як спірні правовідносини підлягають врегулюванню Постановою Кабінету Міністрів України №168, прийнятою вже в умовах дії воєнного стану. Єдиним нормативним актом, яким після запровадження правового режиму воєнного стану врегульовано питання визначення розміру одноразової грошової допомоги, є постанова Кабінету Міністрів України №168, законодавець чітко встановив єдиний розмір такої допомоги, що виплачується членам сім`ї у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час дії воєнного стану, - 15 000 000,00 грн.
Ухвалою суду від 19 грудня 2025 року продовжено строк розгляду справи на 30 днів.
Ухвалою суду від 19 січня 2026 року продовжено строк розгляду справи на 30 днів.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд встановив наступне.
Згідно копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 11.07.2003р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено шлюб 11.07.2003 року. Прізвища після одруження: чоловіка - ОСОБА_3 , дружина - ОСОБА_4 .
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 14.05.2008р., ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_5 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Сповіщенням ВЧ НОМЕР_1 від 17.12.2024 року повідомлено гр. ОСОБА_1 про те, що її чоловік .... ОСОБА_2 призваний на військову службу 28.02.2022 ІНФОРМАЦІЯ_4 , вірний військовій присязі, виявивши стійкість і мужність під час участі в бойових (спеціальних) діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер від отриманих поранень не сумісних з життям внаслідок атаки ударним бпла в районі населеного пункту Комишуваха Запорізької області.
Згідно лікарського свідоцтва про смерть №7173 від 17.12.2024р., ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 Запорізька область, Запорізький район, с.Комишуваха, в зоні проведення бойових дій. Причина смерті: множинні уламкові поранення тулуба та нижніх кінцівок з ушкодженням кісток скелету та внутрішніх органів. Місце і обставини, при яких відбулася травма: АДРЕСА_1 , в зоні проведення бойових дій ушкодження внаслідок воєнних дій, спричинені вибухами та уламками.
Згідно наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 17.02.2025 №93 "Про підсумки службового розслідування"... відповідно до обставин встановлених під час проведення службового розслідування з`ясовано що старший лейтенант ОСОБА_2 командир 4 будівельного взводу 1 роти спеціальних будівельних робіт 2 батальйону обладнання території, загинув внаслідок поранення, несумісного з життям, отриманого внаслідок бойового ураження під час дій збоку ворога та отриманого після введення воєнного стану, пов`язаного з захистом Батьківщини, в ході здійснення заходів забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф, виконання обов`язків військової служби та виконання бойового завдання в районі населеного пункту Комишуваха, Запорізької області наказано службове розслідування щодо обставин загибелі командира 4 будівельного взводу 1 роти спеціальних будівельних робіт 2 батальйону обладнання території старшого лейтенанта ОСОБА_2 вважати завершеним, смерть не спричинена внаслідок вчинення адміністративного чи кримінального правопорушення.
Згідно Витягу з акту службового розслідування:
"4. Неправомірні дії військовослужбовця та причинний зв`язок між діями військовослужбовця та подією, що трапилась. Враховуючи матеріали службового розслідування, встановлено, що в діях старшого лейтенанта ОСОБА_6 та діях або бездіяльності інших посадових осіб військової частини НОМЕР_1 відсутні ознаки адміністративного, кримінального чи дисциплінарного правопорушення, які б стали причинами чи створили умови загибелі. Будь-яких порушень законодавчих і нормативно-правових актів та посадових інструкцій посадовими особами військової частини не вбачається. Підстави щодо притягнення до відповідальності осіб, які порушили або допустили порушення, внаслідок яких стався випадок смерті, також відсутні. Порушень вимог організації несення військової служби, вимог дотримання заходів безпеки, вимог надання невідкладної першої домедичної допомоги, вимог профілактики небойових втрат серед особового складу в умовах бойових дій з боку посадових осіб військової частини не виявлено. Відсутність вчинення правопорушень та будь-яких порушень підтверджується фактами та обставинами, що були встановлені в ході проведення службового розслідування,
5. Вина військовослужбовців. Встановлені розслідуванням факти свідчать про відсутність вини в діях старшого лейтенанта ОСОБА_7 , відсутня вина в діях чи бездіяльності посадових осіб військової частини. Підстави щодо притягнення до відповідальності осіб, які порушили або допустили порушення, внаслідок яких стався випадок загибелі, також відсутні.
6. Причинами та умовами є: Збройна агресія російської федерації на території України. Старший лейтенант ОСОБА_7 загинув внаслідок бойового ураження під час дій збоку ворога та отриманого після введення воєнного стану поранення, пов`язаного з захистом Батьківщини, в ході здійснення заходів забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, виконання обов`язків військової служби та виконання бойового завдання в районі населеного пункту Комишуваха Запорізької області
7. Виходячи із вищевикладеного, пропоную наступне: Службове розслідування вважати завершеним. Вважати, що причиною загибелі старшого лейтенанта ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 с поранення, несумісні з життям, отримані внаслідок бойового ураження під час дій збоку противника, в ході здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації та у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби із захисту Батьківщини, під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Комишуваха, Запорізької області, за відсутності ознак протиправної поведінки. Під час ураження знаходився у засобах індивідуального захисту. Загибель не є наслідком вчинення кримінального чи адміністративного правопорушення або дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного заподіяння тілесного ушкодження."
ОСОБА_1 звернулась до Командира військової частини НОМЕР_1 із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) її чоловіка.
Листом від 04.09.2025 №518/7672 Адміністрація Державної спеціальної служби транспорту повідомила ВЧ НОМЕР_1 про наступне.
"В Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту розглянуті документи щодо виплати одноразової грошової допомоги (далі - ОГД) членам сім`ї загиблого військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 в результаті отримання поранення під час участі в бойових діях. Смерть, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини.
За результатами розгляду наданих документів стосовно виплати одноразової грошової допомоги матері, дружині, сину та доньці старшого лейтенанта ОСОБА_9 Комісією Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум прийнято рішення (протокол від 27.08.2025 № 743) відмовити в призначені та виплаті одноразової грошової допомоги на підставі пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у зв`язку з тим, що військовослужбовець під час загибелі не перебував безпосередньо в районах ведення бойових дій або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення цих заходів."
Не погодившись із такою відмовою відповідача, позивач звернулась до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII) відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до ст. 1 цього Закону (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Згідно із ч.1 ст.16 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Пунктом 1 ч. 2 цієї ж статті передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.
Статтею 16-2 Закону №2011-XII визначено розмір одноразової грошової допомоги. Так, згідно з пунктом «а» частини 1, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону.
Законом України від 29.07.2022 №2489-IX ст. 16-2 доповнено п. 3 такого змісту: Розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України (застосовується з 24.02.2022).
Відповідно до ч.9 ст.16-3 Закону №2011-XII порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України введений воєнний стан.
Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією рф проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до ч. 2 ст. 102, п. 1, 17, 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №168.
Відповідно до п. 1, 2 постанови №168 від 28.02.2022 (в первинній редакції) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Установити, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Якщо сім`я загиблої особи одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, встановлених іншими актами законодавства, здійснюється одна з таких виплат за її вибором.
Пунктом 1 Постанови № 168 (у редакції, чинній на момент звернення позивача із заявою про виплату одноразової грошової допомоги) установлено, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Абзацами 1, 2 та 8 п. 2 Постанови № 168 установлено, що особам, які мають право на виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, а також їх смерті внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого у період воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва), виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 млн. гривень.
Розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період воєнного стану під час виконання ним обов`язків військової служби не може становити менше 15 млн. гривень.
Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть його реалізувати протягом трьох років з дня виникнення у них такого права. Днем виникнення такого права є дата, зазначена у свідоцтві про смерть особи, зазначеної у пунктах 1-1-2 цієї постанови, загибель якої сталася в період воєнного стану або смерть якої настала внаслідок причин, зазначених в абзаці першому цього пункту, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва)
Застосовуючи норми Постанови №168 до спірних правовідносин, суд враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 29.03.2024 у справі №440/3321/23 (які підтверджені постановою Верховного Суду від 17.09.2025 року), які стосуються питання застосування цих норм.
У даній постанові Верховний Суд зазначив, що аналіз змісту Постанови №168 вказує, що вона установлює 2 види виплат на період дії воєнного стану:
1) додаткову винагороду для різних категорій військовослужбовців та інших осіб, зазначених у п. 1- 1-2 Постанови № 168, у разі несення ними служби;
2) одноразову грошову допомогу сім`ям загиблих та померлих внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва) осіб, зазначених у пунктах 1- 1-2 Постанови №168.
Обидва види виплат стосуються одних і тих самих осіб, зазначених у п.1 - 1-2 Постанови №168, але в першому випадку вони виплачуються їм безпосередньо, а у другому - їх сім`ям.
Також спільною ознакою передбачених цією постановою виплат є їх обмеженість у часі, оскільки з назви Постанови №168 слідує, що вона урегульовує лише окремі питання і лише деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям саме під час дії воєнного стану.
На підставі аналізу абзаців 1 та 6 п.2 Постанови №168, Верховний Суд зробив висновок про те, що в обох зазначених абзацах пункту 2 Постанови № 168 йдеться про особливий вид виплати - одноразової грошової допомоги сім`ям осіб, зазначених у п.1 - 1-2 цієї постанови, в тому числі поліцейських, які загинули або померли внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва).
При цьому, виходячи з буквального змісту абзацу 1 пункту 2 Постанови №168, висновується, що Кабінет Міністрів України при установленні права сімей загиблих осіб на одноразову грошову допомогу не визначає жодних інших умов її виплати, окрім факту смерті особи у період воєнного стану.
Водночас, інший вид допомоги - одноразова грошова допомога сім`ям осіб, які померли внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), також пов`язаний з воєнним станом. Однак, на відміну від допомоги сім`ям загиблих осіб, положенням абзацу 6 пункту 2 Постанови №168 передбачено низку умов для виплати такої одноразової грошової допомоги, а саме:
1) наслідкова умова - отримання поранення (контузії, травми, каліцтва), яке спричинило смерть особи;
2) часова умова - отримання поранення (контузії, травми, каліцтва) саме в період воєнного стану;
3) функціональна умова - отримання поранення під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії;
4) територіальна умова - перебування безпосередньо в районах ведення (здійснення) зазначених у пункті 3 дій, зокрема на тимчасово окупованій рф території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора;
5) функціонально-часова - отримання поранення у період здійснення зазначених у пункті 3 дій;
6) наслідково-часова умова - настання смерті особи не пізніше ніж через один рік після такого поранення (контузії, травми, каліцтва).
Отже, формальний зміст абзаців 1 та 6 пункту 2 Постанови № 168 вказує на те, що Кабінет Міністрів України установив виплату одноразової грошової допомоги в однаковому розмірі 15 000 000 гривень при настанні одного і того ж наслідку - смерті особи, але залежно від її причин (загибель або в результаті, зокрема поранення) він застосував різні способи викладення змісту таких норм, зокрема щодо встановлення певних умов її виплати.
Водночас, Верховний Суд дійшов висновку, що той факт, що абзац 1 п. 2 Постанови №168 не визначає таке формулювання причини загибелі військовослужбовця, необхідне для призначення одноразової грошової допомоги в разі загибелі, як "загинув у період дії воєнного стану під час участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій рф території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів", вказане не може означати достатність підстав для виникнення права на одноразову грошову допомогу в разі загибелі поліцейського лише умов воєнного стану.
Крім того, з огляду на зміст приписів п. 1 та 2 Постанови №168 загибель військовослужбовця в період дії воєнного стану сама по собі не є достатньою умовою для виплати одноразової грошової допомоги в разі його загибелі. Така умова повинна враховуватися у взаємозв`язку з іншими умовами, що передбачені абзацом 6 пункту 2 цієї постанови для виплати сім`ям осіб, зазначених у пунктах 1- 1-2 цієї Постанови №168, які померли внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва).
Вказаний висновок підтриманий у подальшому Верховним Судом у справі №160/20229/22.
Так, у постанові від 21.08.2024 у справі №160/20229/22 Верховний Суд дійшов наступних висновків.
Згідно з п. 2-1 Постанови № 168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
Так, наказом Міністерства внутрішніх справ від 09.08.2022 № 484 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.08.2022 за №940/38276) відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», п. 2-1 Постанови № 168 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги, установленої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану в Національній гвардії України» (далі - Порядок № 484).
Пунктом 1 Порядку №484 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, цей Порядок та умови визначають виплату одноразової грошової допомоги (далі - ОГД), установленої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, у разі загибелі внаслідок збройної агресії під час дії воєнного стану військовослужбовців Національної гвардії України» (далі - військовослужбовці), які брали безпосередню участь у бойових діях або забезпечували здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, або які померли внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого за вказаних обставин у період дії воєнного стану, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва).
Призначення і виплата одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) військовослужбовців за обставин, не передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, а також у разі інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності військовослужбовцям» здійснюється відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975.
За такого правового регулювання (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) та з урахуванням правового підходу, визначеного в постанові Верховного Суду від 29.03.2024 у справі №440/3321/23, суд дійшов висновку про те, що обставинами, які вказують на виникнення права у членів сім`ї загиблого військовослужбовця на одноразову грошову допомогу в розмірі, встановленому п.2 Постанови №168, є:
- загибель військовослужбовця під час дії воєнного стану;
- загибель настала внаслідок безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії;
- загибель військовослужбовця настала під час перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів;
- або смерть настала внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого за вказаних вище обставин у період дії воєнного стану, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва).
Відповідно до приписів ч.5 ст.242 КАС України суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені Верховним Судом у постанові від 21.08.2024 у справі №160/20229/22.
Повертаючись до обставин даної справи, варто зауважити, лейтенант ОСОБА_2 командир 4 будівельного взводу 1 роти спеціальних будівельних робіт 2 батальйону обладнання території загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок отримання ПОРАНЕННЯ, ЯКІ ПРИЗВЕЛИ ДО CMEPTI, ТА ПРИЧИНА СМЕРТІ, ТАК, ПОВЯЗАНІ ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ, перебуваючи в Запорізькій області, с.Комишуваха.
Крім того, суд зауважує, що запровадження воєнного стану в Україні та його триваючий характер не ототожнюється із веденням активних бойових дій на всій території держави. У зв`язку з цим Кабінет Міністрів України постановою від 06.12.2022 №1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» (далі - Постанова №1364) визначив механізм формування єдиного для всіх переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або які тимчасово окуповані рф.
Так, Кабінет Міністрів України установив, зокрема, що: перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф (далі - Перелік), затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (далі - Мінреінтеграції) за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони України на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій; до територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, включаються території можливих бойових дій та території активних бойових дій; до Переліку включається тимчасово окупована рф територія України, визначена відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України"; у Переліку визначаються дата початку та дата завершення бойових дій (дата виникнення та припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації та інше.
Перелік оновлюється у разі потреби, але не рідше ніж двічі на місяць.
Таким чином, виходячи зі змісту Постанови №1364, єдиним джерелом інформації про території, на яких ведуться (велися) бойові дії або які тимчасово окуповані рф, є наказ Мінреінтеграції, погоджений з Міноборони та сформований на підставі пропозицій військових адміністрацій.
Так, наказом Мінреінтеграції від 22.12.2022 №309 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за №1668/39004), затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (чинний на час загибелі ОСОБА_2 )
Згідно п.1 Території можливих бойових дій: 1.3. ЗАПОРІЗЬКА ОБЛАСТЬ, Запорізький район, Комишуваська селищна територіальна громада, Дата виникнення можливості бойових дій - 18.07.2023.
Згідно п.2 Території активних бойових дій: 2.3. ЗАПОРІЗЬКА ОБЛАСТЬ, Запорізький район, Комишуваська селищна територіальна громада: Дата виникнення можливості бойових дій - 01.02.2023, Дата припинення можливості бойових дій - 18.07.2023.
Згідно п.3. Території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси: відомості про Комишуваська селищна територіальна громада відсутні.
Згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року № 376 (чинного на час виникнення спірних правовідносин), Запорізька область, Запорізький район, Комишуваська селищна територіальна громада, Дата виникнення можливості бойових дій - 18.07.2023.
Згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року № 376 (в редакції станом на час розгляду справи), Запорізька область, Запорізький район, Комишуваська селищна територіальна громада, Дата виникнення можливості бойових дій - 18.07.2023, Дата припинення можливості бойових дій - 31.10.2025.
Згідно визначених умов для виплати одноразової грошової допомоги, територіальна умова - перебування безпосередньо в районах ведення (здійснення) зазначених у пункті 3 дій, зокрема на тимчасово окупованій рф території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора.
Пункт 3 - функціональна умова - отримання поранення під час захисту Батьківщини, участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 загинув внаслідок поранення, несумісного з життям, отриманого внаслідок бойового ураження під час дій збоку ворога та отриманого після введення воєнного стану, пов`язаного з захистом Батьківщини, в ході здійснення заходів забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф, виконання обов`язків військової служби та виконання бойового завдання в районі населеного пункту Комишуваха, Запорізької області (згідно наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 17.02.2025 №93).
З огляду на зазначене, ОСОБА_2 перебував безпосередньо в районах ведення (здійснення) заходів забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф, виконання обов`язків військової служби та виконання бойового завдання в районі населеного пункту Комишуваха, Запорізької області. Поранення ОСОБА_2 отримане внаслідок бойового ураження під час дій збоку ворога та отриманого після введення воєнного стану, пов`язаного з захистом Батьківщини.
Досліджуючи право позивача на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі передбаченому пунктом 2 Постанови КМУ №?168 від 28.02.2022, як члену сім`ї загиблого військовослужбовця, судом встановлена відповідність обставин справи всім умовам для такої виплати.
Відтак, рішення відповідача від 27.08.2025 №743 про відмову в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги відповідно до п.2 постанови КМУ від 28.02.2022 №168 є протиправним.
Частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.
При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі Пантелеєнко проти України зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
У рішенні від 31.07.2003 у справі Дорани проти Ірландії Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
Отже, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.
З урахуванням викладеного та з метою ефективного захисту прав позивача суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту про відмову ОСОБА_1 в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги відповідно до п.2 постанови КМУ від 28.02.2022 №168 (протокол від 27.08.2025 №743) та зобов`язати Адміністрацію Державної спеціальної служби транспорту здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомогу у розмірі, передбаченому пунктом 2 Постанови КМУ №168 від 28.02.2022, як члену сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 , загибель якого настала під час виконання заходів з національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії рф у період дії воєнного стану.
Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Приймаючи до уваги вище наведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовної заяви з викладених вище підстав.
Згідно із ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позов задоволено частково, слід повернути позивачам частину судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі 605,60 грн. (1211,20 грн. : 2).
Керуючись ст.ст.241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) до Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту (код ЄДРПОУ 33145904, 02094, м.Київ, вул.Якова Гніздовського, 5) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту про відмову ОСОБА_1 в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги відповідно до п.2 постанови КМУ від 28.02.2022 №168 (протокол від 27.08.2025 №743).
Зобов`язати Адміністрацію Державної спеціальної служби транспорту здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомогу у розмірі, передбаченому пунктом 2 Постанови КМУ №168 від 28.02.2022, як члену сім`ї загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 , загибель якого настала під час виконання заходів з національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії рф у період дії воєнного стану.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту (код ЄДРПОУ 33145904, 02094, м.Київ, вул.Якова Гніздовського, 5) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) судові витрати по справі у розмірі 605,60 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Турлакова