Справа № 522/20097/25
3/522/472/26
ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2026 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Осіік Д.В., за участі секретарів судового засідання Крохмаль О.М., М`якишевої А.Д., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника, адвоката Маркової А.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, в режимі відео конференції, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Одеській області відносно.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:
25.08.2025 року, о 23 годині 29 хвилин, ОСОБА_1 керував транспортним засобом, а саме Електросамокатом Jet, 200305, по пр.Шевченка,17 у м. Одесі, у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager 0291, проба позитивна та становить 1,01 проміле, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху.
ОСОБА_1 , у судовому засіданні свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення не визнав, з протоколом про адміністративне правопорушення, складеним відносно нього не погодився, оскільки електросамокатом у стані алкогольного спяніння він не керував, зазначивши, що у м.Одесі перебував у відпустці, щоб встигнути дістатися до свого хостелу до початку комендантської години, він вирішив скористатись послугами електросамокату, у той час коли він намагався встановити маршрут до хостелу до нього підішли працівники поліції та не представившись почали вимагати у нього документи. У подальшому вони склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, з яким він не погодився. 
Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Маркова А.В. подала до суду клопотання, яке підтримала й судовому засіданні про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять жодних переконливих і допустимих доказів вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. На думку захисника перевірка працівниками поліції ОСОБА_1 була проведена з порушенням норм чинного законодавства України. Також, в матеріалах справи відсутні належні докази зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , що є обов`язковою умовою для наявності складу адміністративного правопорушення та не зафіксовано на відеозапис момент проходження тестування ОСОБА_1 на прилад Драгер, а тому, на думку захисника, розгляд справи без доведеності технічними засобами провини ОСОБА_1 є неприпустимим та працівниками поліції не було складено в присутності ОСОБА_1 акт огляду на стан алкогольного спяніння. 
Суддя, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, позицію захисника, дослідивши матеріали справи, відео з місця події та оцінивши докази у їх сукупності, вважає повністю доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.
Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Відповідно до диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , в порушення п.2.9а Правил дорожнього руху, 25.08.2025 року, о 23 годині 29 хвилин, керував транспортним засобом, а саме Електросамокатом Jet, по пр.Шевченка,17 у м. Одесі, в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується наступними доказами, дослідженими судом:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №434224 від 25.08.2025 року, в якому викладені обставини порушення ОСОБА_1 п.2.9а Правил дорожнього руху України та у ньому наявний запис власноруч особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про те, що він їхав по узбіччю дороги та руху інших транспортних засобів не заважав;
- роздруківкою результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу Drager Alcotest 7510, тест №1291, відповідно до якого результат огляду ОСОБА_1 склав 1,01 проміле,
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу Drager 7510, відповідно до якого результат огляду ОСОБА_1 склав 1,01 проміле. З результатами огляду на стан спяніння ОСОБА_1 погодився, про що наявний його підпис власноруч.
- довідкою УПП в Одеській області, відповідно до якої ОСОБА_1 має посвідчення водія НОМЕР_1 з 12.05.2006р.;
- відеозаписом, який міститься в матеріалах справи, з якого вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факту вживання ним алкогольних напоїв та факту керування електросамокатом. Також вказаним відеозаписом зафіксовано процедуру добровільного проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного спяніння на місці його зупинки за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alcotest 7510, тест №1291, відповідно до якого результат огляду ОСОБА_1 склав 1,01 проміле.
Суддя визнає зазначені докази допустимим, оскільки вони зібрані з дотриманням вимог ст.266 КУпАП та узгоджуються між собою.
Суд критично ставиться до пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про невизнання своєї вини у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, оскільки вони суперечать зібраними по справам доказам, а тому розцінює таку позицію, як спробу уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення та у зв`язку з цим суддя відхиляє доводи захисника Маркової А.В. зазначені у клопотанні про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 .. 
Таким чином, суд доходить до висновку, що своїми неправомірними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння. 
Згідно ч. 2 ст. 7 та ст. 245, ст. 280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи.
Постанова суду, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, на достатніх і незаперечних доказах.
Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення.
Згідно вимог ст.ст. 34, 35 КУпАП обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлені.
Враховуючи обставини справи, дані про особу правопорушника, вважаю необхідним визначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкцій ч.1 ст.130 КУпАП, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником,так й іншими особами, а саме у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у зв`язку з винесення постанови про накладання адміністративного стягнення, на порушника покладається обов`язок сплати судовий збір, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень, 60 коп. на користь держави. 
Керуючись ст. ст. 130, 283-284 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», суддя,-
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить у сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 665 (шістсот шістдесят гривень) 60 копійок.
Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення копи постанови про накладення штрафу, у разі не сплати у встановлений строк штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Постанова може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення, а в разі оскарження протягом трьох місяців з дня розгляду апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десятиденного строку з дня винесення постанови. 

Суддя:    Д.В.Осіік