ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 березня 2026 року	справа № 380/16358/25	

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Желік О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними рішення, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із вимогами:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 3/27 від 14.07.2025;
- зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_2 пенсію за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з зарахуванням до календарної вислуги років пільгового стажу з дня звернення за призначенням пенсії. 
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що позивач хоча і немає календарної вислуги років для призначення пенсії за вислугу років, проте у нього наявний відповідний пільговий стаж, відповідно до приписів Постанови № 393, а саме вислуга років у загальному обчисленні (з урахуванням пільгового) становить (27 років 00 місяці 02 дні). Позивач стверджує, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07.04.2022 у справі № 380/22591/21 Державна фіскальна служба України надіслала на адресу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області подання про призначення пенсії позивачу, однак спірним рішенням відповідач відмовив у призначенні пенсії позивачу. Позивач вважає, що його вислуга років достатня для призначення пенсії, тому вважає спірне рішення протиправним і звернувся до суду із цим позовом.
Ухвалою від 18.08.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
На адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому проти позову заперечив. В обґрунтування вказав, що згідно з поданням про призначення пенсії позивачу, вислуга років позивача станом на день звільнення з військової служби становить 26 років 03 місяці 12 днів. Вказав, що пенсія за вислугу років відповідно до Закону № 2262 призначається при наявності необхідної календарної вислуги років. Стверджує, що для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років необхідно не менше як 25 календарних років календарної вислуги років. Просив у задоволенні позову відмовити.
Позивач надіслав на адресу суду відповідь на відзив, в якій навів доводи аналогічні тим, які викладені в позовній заяві. Просив позов задовольнити.
Суд дослідив матеріали справи, всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті та встановив таке.
ОСОБА_1 проходив службу у органах Державної фіскальної служби України.
Наказом Державної фіскальної служби України від 21.09.2021 №0069-о/д ОСОБА_1 звільнено в запас на підставі підпункту “г” пункту 64 “Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ” з посади старшого оперуповповаженого з особливо важливих справ Міжрегіонального відділу оперативного документування управління боротьби з фінансовими злочинами Головного управління ДФС у Львівській області з 24.09.2021.
Відповідно до наказу від 21.09.2021 №0069-о/д на день звільнення зі служби вислуга років ОСОБА_1 в календарному обчисленні становила 21 рік 07 місяців 00 днів, в пільговому обчисленні - 27 років 00 місяців 02 дні.
Під час проходження служби ОСОБА_1 у періоди з 16.06.2016 по 14.10.2016; з 16.02.2017 по 20.06.2018 та з 24.10.2018 по 25.06.2019 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, що підтверджується довідками ДФС від 31.07.2018 №297/04-715 та №2440/04.1-05.
08.10.2021 ОСОБА_1 звернувся до Державної фіскальної служби України із заявою б/н, у якій просив підготувати та надіслати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області необхідні документи для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до пункту “а” статті 12 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” із зарахуванням до календарної вислуги років пільгового стажу.
Відповідач листом від 10.11.2021 №1594/Т/99-99-04-08-14 повідомив позивача, що підстави для оформлення подання для призначення йому пенсії відсутні з огляду на недостатність календарної вислуги років.
Вказані обставини встановлені рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07.04.2022 у справі № 380/22591/21, яке набрало законної сили.
Так, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07.04.2022 у справі № 380/22591/21, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_2 до Державної фіскальної служби України про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії задоволено частково.
Визнано протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо відмови в оформленні та направленні необхідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області для призначення ОСОБА_2 пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України від 09.04.1992 №2262-Х1І “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”.
Зобов`язано Державну фіскальну службу України для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_2 зарахувати до календарної вислуги років на пільгових умовах один місяць служби за три місяці період його участі в антитерористичній операції з 16.06.2016 по 14.10.2016; з 16.02.2017 по 20.06.2018 та з 24.10.2018 по 25.06.2019.
Зобов`язано Державну фіскальну службу України оформити та направити необхідні документи до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області для призначення ОСОБА_2 пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України від 09.04.1992 №2262-Х1І “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” із зарахуванням до календарної вислуги років для призначення такої пенсії на пільгових умовах один місяць служби за три місяці період з 16.06.2016 по 14.10.2016; з 16.02.2017 по 20.06.2018 та з 24.10.2018 по 25.06.2019, протягом якого ОСОБА_2 брав участь в антитерористичній операції.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено повністю.
На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07.04.2022 у справі № 380/22591/21, подання про призначення пенсії від 08.07.2025 № 28/5/2025, в якому визначено, що відповідно до наказу ДФС України від 21.09.2021 № 0869-од календарна вислуга років станом на 24.09.2021 для призначення пенсії складає 26 років 03 місяці 12 днів.
Також до такого подання додано розрахунок на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07.04.2022 у справі № 380/22591/21, згідно з яким календарна вислуга років для призначення пенсії згідно з наказом ГУ ДФС у Львівській області від 21.09.2021 №0869-од станом на 21.09.2021 та відповідно до рішення суду від 07 квітня 2022 року № 380/22591/21 становить 26 років 03 місяці 12 днів.
Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області за результатом розгляду подання Державної фіскальної служби України рішення від 14.07.2025 № 3/27 відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" ОСОБА_2 .
Рішення мотивоване тим, що відповідно до розрахунку вислуги років ОСОБА_2 , який складено Державною фіскальною службою України на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07.04.2022 у справі № 380/22591/21, загальна вислуга років становить 26 років 03 місяці та 12 днів. Однак, календарна вислуга років становить 21 рік 06 місяців 01 день, якої недостатньо для призначення пенсії за вислугу років.
Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду із цим позовом.
При вирішенні спору суд керується таким.
Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у даній справі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначено положеннями Закону № 2262-ХІІ.
Згідно пункту «а» частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах б-д, ж статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, серед іншого: з 1 жовтня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 25 календарних роки.
Згідно з частиною 4 статті 17 Закону № 2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.
Відповідно до статті 17-1 Закону № 2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Тобто, законодавець чітко встановлює можливість призначення пенсії за вислугу років, із зарахуванням в її період вислуги років на пільгових умовах.
На виконання зазначених вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" затверджено постанову Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 "Про Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей".
Відповідно до підпункту "в" пункту 3 Постанови № 393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця: на заставах, постах, у комендатурах, відділеннях КПП, маневрових групах зі змінними заставами, на кораблях і катерах, що несуть службу по охороні державного кордону України, інших підрозділах Державної прикордонної служби за Переліком, затверджуваним Адміністрацією Державної прикордонної служби України.
З аналізу вищенаведеного слідує, що Закон № 2262-ХІІ, зокрема пункт «а» статті 12 визначає мінімальний розмір вислуги, необхідної для призначення пенсії за вислугою років за цим Законом та для позивача він складає 25 календарних років і більше.
Суд також вважає за необхідне зазначити, що вирішуючи справу № 805/3923/18-а Верховний Суд у постанові від 03.03.2021 дійшов висновку, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу, є Закон № 2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.
При цьому, Верховний Суд відступив від правових висновків, викладених раніше у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19.09.2018 у справі № 725/1959/17, від 27.03.2018 у справі № 295/6301/17.
У свою чергу, Верховний Суд у постанові від 14.04.2021 у справі № 480/4241/18 вказав на те, що існуюче правове регулювання та наведені вище висновки Верховного Суду у справі № 805/3923/18-а дозволяють зробити висновок те, що передбачена Порядком № 393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону № 2262-ХІІ і положенням цього Закону не суперечить.
Як вже встановлено судом, на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07.04.2022 у справі № 380/22591/21, подання про призначення пенсії від 08.07.2025 № 28/5/2025, в якому визначено, що відповідно до наказу ДФС України від 21.09.2021 № 0869-од календарна вислуга років станом на 24.09.2021 для призначення пенсії складає 26 років 03 місяці 12 днів.
Також до такого подання додано розрахунок на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07.04.2022 у справі № 380/22591/21, згідно з яким календарна вислуга років для призначення пенсії згідно з наказом ГУ ДФС у Львівській області від 21.09.2021 №0869-од станом на 21.09.2021 та відповідно до рішення суду від 07 квітня 2022 року № 380/22591/21 становить 26 років 03 місяці 12 днів.
З урахуванням всіх наведених обставин, враховуючи право позивача на призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» ст. 12 Закону № 2262, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови в призначенні пенсії за вислугу років є протиправним, оскільки ГУ ПФУ дійшло необґрунтованого висновку щодо відсутності у позивача необхідного стажу для призначення йому на пенсії за вислугу років згідно із п. "а" ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та Порядку № 393 (у редакції на дату звільнення позивача).
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, зокрема, у постанові від 25.05.2022 у справі № 480/4643/20.
Також суд враховує, що Верховний Суд у постанові від 31.08.2023 у справі № 200/4951/22 серед іншого дійшов висновку, що для призначення пенсії за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років могла бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393 в редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16.02.2022. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.09.2023 у справі № 560/9478/22.
Згідно з ч. 3 ст. 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
З огляду на встановлене судом право позивача на призначення пенсії за вислугою років відповідно до п. «а» статті 12 Закону № 2262, суд з метою ефективного захисту прав позивача вважає за необхідне зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за вислугу років.
Щодо позовних вимог про призначення пенсії з дня звернення за призначенням пенсії, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону № 2262 заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.
Згідно з п. б ч.1 ст. 50 Закону № 2262 пенсії відповідно до цього Закону призначаються особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів а, в статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення, а членам сімей зазначених осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, а також пенсіонерів з їх числа - з дня смерті годувальника, але не раніше того дня, по який йому сплачено грошове забезпечення або пенсію, крім випадків призначення їм пенсій з більш пізніх строків. Особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які визнані особами з інвалідністю до закінчення трьох місяців з дня звільнення їх зі служби внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства, пенсія призначається з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення.
Таким чином, з урахуванням вимог статей 48 та 50 Закону № 2262-ХІІ позивач має право на призначення пенсії з дня виникнення права на пенсію, тобто з наступного дня після звільнення зі служби в органах ДФС – з 25.09.2021.
Крім того, суд критично оцінює посилання відповідача на позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 10.12.2024 у справі № 520/5695/23, оскільки в цій постанові Верховний Суд вказав, що призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону №2262-XII особам, які звільнені зі служби в поліції і звернулись до уповноваженого органу для оформлення та направлення документів до пенсійних органів після 19 лютого 2022 року (набрання чинності Постановою № 119, якою внесені зміни до Порядку № 393), здійснюється виходячи з обчислення календарної вислуги років.
У цій справі позивач звернувся із відповідною заявою до свого роботодавця у жовтні 2021 року, тобто, до внесення змін у Постанову №393, а тому вищевказані висновки Верховного Суду є нерелевантними до цієї справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).
Ураховуючи те, що відповідачем не дотримано зазначених критеріїв при розгляді звернення позивача про здійснення йому перерахунку раніше призначеної пенсії за вислугою років, такі дії не можуть вважатись правомірними.
Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позову.
Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подання цього позову, доказів понесення інших судових витрат останнім не надано, відтак такі, в силу приписів ст. 139 КАС України, розподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 19, 22, 25,72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295 КАС України, суд,-
в и р і ш и в:

адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 14.07.2025 № 3/27 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ОСОБА_2 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити з 25.09.2021 ОСОБА_2 пенсію за вислугу років, згідно з п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», з урахуванням вислуги років, яка становить 26 років 03 місяці 12 днів.
Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Желік О.М.