Справа № 456/39/25 Головуючий у 1 інстанції: Писарев О.Ю. 
Провадження № 22-ц/811/2752/25 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С.М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

20 лютого 2026 року м. Львів
Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого – судді Бойко С.М., суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В., розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 04 липня 2025 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу,

встановив:
У січні 2025 року товариство з обмеженою відповідальністю (далі – ТОВ) «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу за період з вересня 2023 року по листопад 2024 року в розмірі 5745 грн. 72 коп.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач з 01.09.2023 року надає послуги з розподілу природного газу населенню, в тому числі, відповідачці ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , якими вона користується. 
Послуги надаються на підставі Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі – НКРЕКП) №2498 від 30.09.2015 року, який є публічним і його умови розміщені на офіційному сайті позивача.
На виконання умов вказаного договору, позивачем надаються послуги з розподілу природного газу, однак, відповідачка належним чином не виконує своїх обов`язків по оплаті наданих послуг, у зв`язку з чим утворилась спірна заборгованість. 
Заочним рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 04 липня 2025 року в задоволенні позову відмовлено. 
Рішення суду оскаржив позивач ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги покликається на те, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доказам, які є в матеріалах справи, зокрема, не враховано довідку про подання показників газового лічильника по особовому рахунку № НОМЕР_1 в програмі Gasolina, з якої вбачається, що за особовим рахунком закріплено побутового споживача ОСОБА_1 , показники споживання передаються за допомогою мобільного застосунку, при цьому, оплата за розподіл газу не здійснюється. Дана інформація жодним чином не оспорювалася і не спростована відповідачем. 
Додає, що в матеріалах справи наявні докази приєднання відповідача до умов договору розподілу природного газу, тобто докази на підтвердження того, що відповідач у даній справі визначений належно. 
Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.
Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено – повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 10.02.2026 року, є дата складення повного судового рішення – 20.02.2026 року.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.
Судом встановлено, що у Львівській філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований побутовий споживач ОСОБА_1 , особовий рахунок якого № НОМЕР_1 . 
Відповідно до розрахунку заборгованості, у споживача за особовим рахунком № НОМЕР_1 за період з 01.09.2023 року по 30.11.2024 року сума заборгованості за послуги природного газу складає 5745 грн. 72 коп. 
Відповідно до наданої виконавчим комітетом Стрийської міської ради відповіді, в реєстрі територіальної громади інформація про місце реєстрації ОСОБА_1 відсутня. 
Правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією врегульовано Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2494 (далі – Кодекс ГРМ), постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2498 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу».
Відповідно до статті 1 Закону України «Про ринок природного газу», суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.
У відповідності до ст.12 Закону, постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно з нормативно-правовими актами.
Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі Типового договору, що затверджується регулятором та оприлюднюється в установленому порядку, за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених цим Законом.
Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.
Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.
Пунктом 3 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ визначено, що його дія поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем.
Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ, договір розподілу природного газу – це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу.
Доступ до газорозподільної системи – це право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи.
Оператор газорозподільної системи – це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.
Споживачем природного газу (споживач) є фізична особа, фізична особа –підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема, в якості сировини, а не для перепродажу.
Відповідно до пункту 2 глави 2 розділу І Кодексу ГРМ, оператор ГРМ здійснює діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії.
Відповідно до пункту 1 глави 2 розділу І Кодексу ГРМ, оператор ГРМ здійснює діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії, яка видається регулятором.
Постановою НКРЕКП від 26.12.2022 року №1839 «Про видачу ліцензії з розподілу природного газу ТОВ «Газорозподільні мережі України», видано ТОВ «Газорозподільні мережі України» ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу.
Постановою НКРЕКП від 31.08.2023 року №1596 «Про внесення змін до додатка до постанови НКРЕКП від 26.12.2022 року №1839 та врегулювання питань щодо провадження ТОВ «Газорозподільні мережі України» діяльності з розподілу природного газу», розширено господарську діяльність ТОВ «Газорозподільні мережі України» з розподілу природного газу на територію Львівської області, включаючи всі 7 районів цієї області. 
Згідно з пунктом 5,6 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ, взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави 3 розділу VІ цього Кодексу.
Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ, для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ.
Споживачі, у тому числі побутові, та суміжні суб`єкти ринку природного газу, які фізично підключені до ГРМ, забезпечуються цілодобовим доступом до ГРМ та можливістю розподілу (переміщення) природного газу ГРМ у порядку, визначеному в розділі VI цього Кодексу.
Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2498 (далі – Типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом.
Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ, договір розподілу природного газу має бути укладений оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні оператора ГРМ.
Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.
Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.
Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ, договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу.
Згідно з пунктом 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ, договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.
Пунктом 5 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ визначено, що для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до/через ГРМ споживачів (у тому числі побутових споживачів) оператор ГРМ в установленому цією главою порядку направляє кожному споживачу супровідним листом за формою додатка 3 до Типового договору розподілу природного газу сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його об`єкта, що складається за формою додатка 1 (для побутових споживачів) до Типового договору розподілу природного газу. Персоніфіковані дані мають бути достатніми для проведення розрахунків та визначення об`єму споживання природного газу, зокрема, мають містити присвоєний споживачу персональний ЕІС-код як суб`єкту ринку природного газу та за необхідності ЕІС-код його точки (точок) комерційного обліку, величину приєднаної потужності об`єкта споживача та перелік комерційних вузлів обліку (за їх наявності).
У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.
Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема, повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ).
Таких же висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 01 листопада 2021 року у справі №591/4825/20 (провадження №61-11470св21).
Отже, встановивши, що оператором газорозподільної системи на території Львівської області на підставі відповідної ліцензії є ТОВ «Газорозподільні мережі України», Львівська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України» здійснює діяльність з розподілу природного газу на території Львівської області, а ОСОБА_1 є споживачем послуг природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , якій присвоєно номер особового рахунку: НОМЕР_1 , колегія суддів доходить висновку, що між сторонами існують договірні правовідносини, оформлені шляхом приєднання побутового споживача до Типового договору розподілу природного газу.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 отримувала послуги з постачання природного газу, і відповідно отримувала послуги з розподілу природного газу до об`єкта газопостачання, однак, з вересня 2023 року за такі послуги не сплачувала, внаслідок чого утворилася заборгованість перед ТОВ «Газорозподільні мережі України», Львівська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України», яке є оператором газорозподільної системи на території Львівської області, у розмірі 5745 грн. 72 коп. 
Розрахунок вказаної заборгованості здійснено позивачем за період з вересня 2023 року по листопад 2024 року, згідно якого, обсяг споживання природного газу по об`єкту відповідача за газовий рік з 01.10.2021 року по 30.09.2022 року склав 945,04 куб.м., величина місячного обсягу річної замовленої потужності на 2023 рік становить 412,09 куб.м. 
Обсяг споживання природного газу по об`єкту відповідача за газовий рік з 01.10.2022 року по 30.09.2023 року склав 2177,45 куб м., величина місячного обсягу річної замовленої потужності на 2024 року становить 181,45 куб.м.
Отже, місячна вартість послуг для споживача у 2023 році становить 424 грн. 46 коп., у 2024 році – 367 грн. 99 коп., виходячи із затвердженого постановою НКРЕКП від 30.12.2022 року №1944 (з урахуванням внесених змін постановою НКРЕКП від 31.08.2023 року №1598) тарифу на рівні 2,028 грн. за 1 куб.м. на місяць з ПДВ. 
Правильність розрахунку вартості розподілу природного газу за адресою споживача по особовому рахунку № НОМЕР_1 не спростована відповідачем.
Відповідно до ч.1 ст.901, ч.1 ст.903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу у розмірі, у строки та в порядку, що встановлено договором.
Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. При цьому, такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Згідно з ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Стаття 525 цього Кодексу забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Оскільки ОСОБА_1 допустила неналежне виконання умов договору перед позивачем за послуги розподілу природного газу за період з вересня 2023 року по листопад 2024 року в загальному розмірі 5745 грн. 72 коп., така заборгованість підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. 
Висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення заборгованості за розподіл природного газу, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що відповідач ОСОБА_1 є споживачем природного газу, зареєстрована чи проживає за адресою: АДРЕСА_1 , є помилковими та не узгоджуються з матеріалами справи. 
До вказаного житлового будинку позивачем надається послуга розподілу (доставки) природного газу, про що свідчить, зокрема, збільшення показників лічильника газу на об`єкті ОСОБА_1 з початку ліцензованої діяльності позивача, що підтверджується довідкою про подання показників газового лічильника по особовому рахунку № НОМЕР_1 з програми Gasolina та розрахунком суми заборгованості.
Вказані обставини в їх сукупності свідчать про фактичне споживання природного газу відповідачкою ОСОБА_1 , а отже, з урахуванням наведеного, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням апеляційним судом нового рішення про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.
Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України та враховуючи наслідки розгляду справи апеляційним судом – задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі, судові витрати, понесені ним по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги в загальному розмірі 4844 грн. 80 коп., підлягають стягненню з відповідачки в повному обсязі.
Керуючись ст.ст.367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.4, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

ухвалив:
апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» задовольнити.
Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 04 липня 2025 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» заборгованість за послуги з розподілу природного газу за період з вересня 2023 року по листопад 2024 року в розмірі 5745 гривень 72 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 4844 гривень 80 копійок.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 20 лютого 2026 року.

Головуючий        С.М. Бойко 

Судді:         С.М. Копняк

А.В. Ніткевич