Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 384/718/24
№пр. 2/384/9/2026
27 березня 2026 року с-ще Вільшанка 
Вільшанський районний суд
Кіровоградської області
в складі:
головуючого судді Сорокіної О.О.,
з участю секретаря судового засідання Сачко О.С.,
учасники справи:
представник позивача, який брав участь в судовому засіданні
в режимі відеоконференції — адвокат Сечко С.В.,
представник відповідача — адвокат Оніщук В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Вільшанка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом адвоката Сечка Сергія Володимировича, який діє в інтересах приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування, -
в с т а н о в и в:
Адвокат Сечко Сергій Володимирович, діючи в інтересах приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС», звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 19 лютого 2019 року о 13 год. 25 хв., у смт. Підгородна, по вул. Соборна сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «ЗАЗ 110307» державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , та автомобіля «Hyundai H1», державний номерний знак НОМЕР_2 .
Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Постановою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 25 березня 2019 року по справі № 384/130/19 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу. 
На момент дорожньо-транспортної пригоди, майнові інтереси власника автомобіля «Hyundai H1», державний номерний знак НОМЕР_3 , були застраховані в АТ «СК «АРКС» Договором добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 294a8п від 20 квітня 2018 року та додаток №2 до Договору №294а8п від 20.04.2018 року добровільного страхування наземного транспорту.
Власник пошкодженого автомобіля «Hyundai H1», державний номерний знак НОМЕР_3 , звернувся до АТ «СК «АРКС» із повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу. Дана заява була розглянута, пошкодження застрахованого автомобіля було визнано страховим випадком. У зв`язку з чим, на підставі: акту огляду транспортного засобу від 27.02.2019; рахунку № ВА-С-000000000000047 від 15.03.2019; рахунку №ВА-С-00107 від 27.06.2019; страхового акта № AXA2465381 від 10.05.2019 року; страхового акта №ARX2501361 від 24.09.2019 року; розрахунку страхового відшкодування на суму 100 449,79 грн; розрахунку страхового відшкодування на суму 8234,60 грн. АТ «СК «АРКС» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі: 100449 грн. 79 коп., що підтверджується платіжним дорученням №559734 від 13.05.2019 року та в розмірі 8234 грн. 60 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 598994 від 25.09.2019 року. Загальний розмір страхового відшкодування становить 108 684 грн. 39 коп.
На момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ЗАЗ 110307» державний номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована в ПрАТ «УПСК» полісом обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №AM005406232, у зв`язку з чим ПрАТ «УПСК» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі: 52 501 грн. 63 коп., згідно з платіжною інструкцією №7974 від 15.11.2019.
Отже, позивач отримав право вимоги на таке відшкодування. Сума виплати страхового відшкодування, яке повинен сплатити відповідач позивачу складає: 108 684 грн. 39 коп. - 52 501 грн. 63 коп.= 56 182 грн. 76 коп.
На підставі викладеного просить стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 56 182 грн. 76 коп. та суму сплаченого судового збору 3028 грн. 00 коп.
Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 13 листопада 2024 року у зазначеній справі відкрито провадження (Т.1 а.с. 35-36).
21 листопада 2024 року представник відповідача — адвокат Оніщук В.І. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову та зазначив, що оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача за шкоду, заподіяну майну третіх осіб, внаслідок експлуатації транспортного засобу «ЗАЗ110307», д.н.з. НОМЕР_1 , на час скоєння ДТП була застрахована відповідно до ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності» в ПрАТ «УПСК» за полісом №АМ005406232 — на суму — 100000 грн., а вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу КТЗ «Hyundai H1», реєстраційний номер НОМЕР_3 на дату дослідження 30 травня 2019 року складає 53501,63 грн., враховуючи що ПрАТ «УПСК» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі: 52501,63 грн., за відрахуванням франшизи 1000 грн., згідно з платіжною інструкцією №7974 від 15.11.2019 (страхове відшкодування з урахуванням зносу автомобіля «Hyundai H1» д.н.з. НОМЕР_3 ), то відповідач взагалі не зобов`язаний сплачувати кошти на користь позивача, оскільки вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу КТЗ «Hyundai H1» 53501,63 грн. не перевищила ліміту відповідальності страховика та виплаченою страховиком узгодженою сумою (Т.1 а.с. 41-42).
Ухвалою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 28 березня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (Т.1 а.с. 162-163).
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити та стягнути різницю між сумою сплаченого страхового відшкодування по договору майнового страхування та сумою сплаченого страхового відшкодування по полісу. Суду пояснив, що на момент ДТП автомобіль Hyundai H-1 перебував в експлуатації більше 7 років, а тому страхова компанія УПСК застосувала коефіцієнт зносу транспортного засобу у зв`язку з чим виплата страхового відшкодування була здійснена в розмірі 52 501,63 грн. Йому не відома причина розбіжності показників одометра. Припускає, що транспортний засіб можливо десь експлуатували. Йому невідомо де зберігався транспортний засіб після дорожньо-транспортної пригоди. Транспортний засіб ремонтувався на станції технічного обслуговування і там же він оглядався. Крім платіжних доручень, що підтверджують вартість ремонту автомобіля інших документів немає. Виплата страхового відшкодування страхової компанії здійснювалась на підставі виставлених рахунків відповідно до вимог договору. Підтвердженням є платіжні доручення. Відповідач не був присутній при огляді автомобіля експертом, оскільки вказане не передбачено чинним законодавством. Вважає, що особа, яка спричинила шкоду іншій особі, повинна цікавитись розміром завданої шкоди. 
Просив позовні вимоги задовольнити з урахуванням тих пояснень, які надані в письмовому вигляді і долучені до матеріалів справи, а також тих обставин які були з`ясовані в ході розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Представник відповідача — адвокат Оніщук В.І. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення, просив суд відмовити повністю в задоволенні позову. Суду пояснив, що дійсно 19.02.2019 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Hyundai H1 та ЗАЗ 1103, винуватцем якої є відповідач, який свою вину визнав. Пошкодження автомобіля, зазначені в схемі ДТП відрізняються від тих пошкоджень, які зазначені в акті огляду транспортного засобу від 27.02.2019. У вказаному акті від 27.02.2019 року показники одометра зафіксовані 301 755 км, а у висновку експертного дослідження та протоколі огляду транспортного засобу 30 травня 2019 року експертом під час огляду автомобіля зафіксовані показники одометра 311 635 км, тобто розбіжність 9880 км. Даний автомобіль ремонтувався ФОП ОСОБА_2 , який видав рахунок на 100999 грн 69 коп 15 березня 2019 року, який оплачено 13 травня 2019 року, тобто до висновку експерта, який датований 19.09.2019. Зазначає, що відповідальність відповідача була застрахована ПрАТ «УПСК» на суму 100000 грн. Вважає, що висновок експерта не стосується даної транспортної пригоди. Автомобіль позивача оглядався оцінювачем за відсутності відповідача. Наполягав на визнанні недопустимим та неналежним доказом висновку експерта. Посилався на відсутність актів виконаних робіт. У 2019 році відповідач отримував претензію щодо обов`язку сплатити компанії 101000 грн за пошкодження транспортного засобу, яке сталося з його вини, потім до цієї претензії додалася ще сума понад 8000 грн., яка нічим не підтверджена, оскільки даних ушкоджень зафіксовано не було. У договорі такі складові як сенсор парктроника, провід сенсора паркувального радару заднього, кронштейн сенсора парктроника і динамік парктроника також відсутні. У судових дебатах зазначив, що попередній і орієнтовний розрахунок суми витрат на правничу професійну допомогу, які відповідач поніс складає 5000 грн. 
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_3 суду пояснив, що він складав висновок експертного товарознавчого дослідження від 19 вересня 2019 року № 40-05. Огляд автомобіля проводився двічі 30 травня 2019 року та 19 вересня 2019 року. Замовником дослідження була страхова компанія зазначена у висновку. Заявка від компанії надійшла 30 травня 2019 року, так як зазначено у висновку. Підставою для дослідження був страховий випадок. Він виконував свої обов`язки як експерт по визначенню вартості страхового відшкодування, а саме вартості відновлювального ремонту. В протоколі огляду від 30 травня 2019 року ним було зафіксовано показник одометра автомобіля, оскільки він завжди це робить під час огляду. Під час огляду заінтересованих осіб не було, оскільки їх виклик здійснює страхова компанія. Йому не відомо, чи міг автомобіль використовуватися за призначенням у період з моменту скоєння ДТП до його огляду. На момент огляду автомобіль був у стані, який відображено на фотокартках. У вересні 2019 року був повторний огляд, оскільки повідомили, що додатково виявили пошкодження деяких елементів, які не були виявлені при первинному огляді, а тому виникла необхідність додатково оглянути автомобіль та зафіксувати пошкодження. Після огляду автомобіля висновок готувався за результатами двох протоколів огляду. Після першого огляду було складено висновок, а потім за результатами повторного огляду цей висновок був скорегований. 19 вересня 2019 року стало відомо, що потрібно провести додатковий огляд. Транспортний засіб обидва рази оглядався на місці його стоянки на станції технічного обслуговування. Повторно оглядав автомобіль, оскільки візуально не було видно пошкоджень та дефектів. Чи другого разу фіксувався пробіг він не пам`ятає. У висновку зафіксований пробіг при первинному огляді, на якому було зафіксовано пошкодження на день першого огляду.
Заслухавши вступне слово учасників справи, допитавши експерта, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст. 979 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. 
Договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва (поліса, сертифіката) (ст. 981 ЦК України).
Частиною першою статті 990 ЦК України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).
Відповідно до статті 993 ЦК України (в редакції, яка була чинною станом на час виплати страхового відшкодування у 2019 році) до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» (в редакції, яка була чинною станом на час виплати страхового відшкодування у 2019 році) до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до статті 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування» (далі - Закон № 85/96-ВР)).
Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону № 85/96-ВР.
Відповідно до пункту 9 частини першої статті 7 Закону № 85/96-ВР в Україні одним із видів обов`язкового страхування є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 
Відносини у цій сфері станом на день виникнення спірних правовідносин регламентувалися, серед іншого, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV).
Згідно зі статтею 3 Закону № 1961-IV, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (стаття 1194 ЦК України).
Отже, відшкодування шкоди особою, яка її завдала і цивільно-правова відповідальність якої застрахована на підставі Закону № 1961-IV, можливе лише за умови, якщо згідно із цим законом у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Згідно зі статтею 29 вищевказаного Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Відповідно до п. 36.2 статті 36 вищевказаного Закону, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18, зроблений висновок, відповідно до якого відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.
Обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди, що перевищує ліміт відповідальності страховика, і сумою виплаченого страхового відшкодування.
У постанові Верховного Суду від 02 лютого 2022 року у справі № 757/54513/16 вказано, що вартість відновлювального ремонту без урахування зносу - це ті збитки, які позивач мусить понести для відновлення свого порушеного права та втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а тому на користь позивача підлягає стягненню саме вартість відновлювального ремонту без урахування зносу, а саме різниця між вартістю відновлювального ремонту без урахування зносу та виплаченим відшкодуванням.
Внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом №1961-IV виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених Законом №1961-IV випадках - МТСБУ) та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом №1961-IV не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ).
Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини другої, частини третьої статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Системний аналіз статті 22, частини другої статті 1192, статті 1194 ЦК України дозволяє дійти висновку, що реальними збитками, які підлягають відшкодуванню, є саме вартість відновлювального ремонту без урахування зносу.
Відповідно до п.п.8.1, 8.5 методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092, для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Калькуляція вартості відновлювального ремонту складається оцінювачем, експертом за результатами технічного огляду КТЗ. Якщо КТЗ на момент технічного огляду відновлено повністю або частково, то калькуляція відновлювального ремонту не складається, а надається повідомлення замовнику оцінки про неможливість проведення дослідження.
Відповідно до пункту 7.38 Методики значення коефіцієнту фізичного зносу приймається таким, що дорівнює 0 для нових складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує, зокрема, 5 років-для легкових КТЗ виробництва країн СНД, та 7 років-для інших легкових КТЗ.
У пункті 7.39 Методики визначено, що винятком стосовно використання зазначених вимог є: а) якщо КТЗ експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний); б) якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації; в) якщо КТЗ експлуатувалося в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4.
Розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту (пункт 12.1. статті 12 Закону №1961-IV).
Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування (пункт 36.6 статті 36 Закону №1961-IV).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі N 755/18006/15-ц (провадження N 14-176цс18), на яку є посилання в касаційній скарзі, вказано, що:
"Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України "Про страхування", з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.
У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.
Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.
Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Судом встановлено, що 20 квітня 2018 року між АТ «СК «АХА Страхування» та приватним підприємством «Компанія «Надежда» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» за №294а8п, відповідно до умов якого було застраховано транспортний засіб Hyundai H-1, д.н.з. НОМЕР_3 , страхова сума 450000,00 (чотириста п`ятдесят тисяч) гривень; страховий тариф 5,25 %; страховий платіж 23625,00 гривень.
Строк дії вищевказаного договору згідно з пунктом 17 триває з 24.04.2018 до 23.04.2019, а страховим ризиком згідно з пунктом 23 договору є, зокрема, збитки внаслідок ДТП - будь-яке пошкодження або знищення ТЗ, його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП (Т.1 а.с. 5-12). 
Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , автомобіль марки HYUNDAI H-1, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , зареєстрований за ПП «КОМПАНІЯ «НАДЕЖДА» (Т.1 а.с. 15).
Відповідно до страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів серії АМ №005406232, строк його дії з 09 березня 2018 року по 08 березня 2019 року, на момент ДТП (станом на 19.02.2019) цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ЗАЗ 110307, д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована у ПрАТ «УПСК» зі страховою сумою шкоди, заподіяної майну, в розмірі 100000 грн, франшиза — 1000 (Т.2 а.с.131).
Відповідно до витягу з Централізованої бази даних МТСБУ від 15 жовтня 2019 року, поліс АМ №005406232 щодо транспортного засобу ЗАЗ 110307, д.н.з. НОМЕР_1 , страхова компанія ПрАТ «УПСК», статус: переоформлений замість іншого полісу (Т.2 а.с.129).
19 лютого 2019 року представник ПП «КОМПАНІЯ «НАДЕЖДА» Тереховський Дмитро Олександрович звернувся до страховика АТ «СК «АХА Страхування» із повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою про виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу з приводу вищевказаного ДТП (Т.1 а.с. 13-14).  
ОСОБА_1 також у лютому 2019 року подав до ПрАТ «УПСК» повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 19 лютого 2019 року о 14 год. 35 хв. в смт. Підгородна, по вул. Соборній, 82, договір ОСЦПВВНТЗ: №АМ/5406232 від 09 березня 2018 року, забезпечений транспортний засіб ЗАЗ 110307, д.н.з. НОМЕР_1 (Т.2 а.с. 132-133).
Згідно з довідкою Управління патрульної поліції в Миколаївській області №3019051727009707 про дорожньо-транспортну пригоду від 05.04.2019 №5769/41/16-2019, учасниками ДТП, що сталася 19.02.2019 о 13:25 є:
- легковий автомобіль ЗАЗ 110307, номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , який ним керував. Зовнішнім оглядом установлено, що автомобіль отримав механічні пошкодження передньої правої частини;
- легковий автомобіль HYUNDAI H-1, номерний знак НОМЕР_3 , що належить ПП «КОМПАНІЯ НАДЕЖДА», яким керував ОСОБА_4 . Зовнішнім оглядом установлено, що автомобіль отримав механічні пошкодження задньої лівої частини (Т.2 а.с.163). 
Відповідно до акту огляду транспортного засобу (дефектної відомості) від 27 лютого 2019 року, складеного одноособово консультантом сервісу відділу кузовного ремонту ОСОБА_5 , автомобіль марки HYUNDAI H-1, 2012 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 має показання спідометра 301755 та наступні пошкодження: ліхтар задній лівий (розбита нижня частина), підкрилок задній лівий (розбитий), бачок омивача заднього скла (розбитий), двері багажника (вмятина, бриж, асиметрія), крило заднє ліве (вмятина, перелом, бриж), підсилювач бампера заднього (вмятина, деформація), решітки вентиляції багажного відділення (розбита), енергопоглинач бампера заднього (розбитий), бризговик задній лівий (розбитий), кронштейн бампера заднього лівий (розбитий), накладка бампера заднього верхня (розбита), накладка бампера заднього (розбита), кронштейн кріплення бампера (розбитий), підсилювач бампера заднього, поріг лівий верхній (вварюється), пройом задвижної двері задній лівий (вварюється), панель задня (вмятина, деформація), панель заднього лівого ліхтара (вмятина, деформація) (Т.1 а.с. 16-17). 
Згідно з постановою Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 25 березня 2019 року у справі №384/130/19, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. (Т.1 а.с.4).
З вищенаведеної постанови суду вбачається, що водій ОСОБА_1 19 лютого 2019 року о 13 год. 25 хв., керуючи автомобілем «ЗАЗ 110307», д/н НОМЕР_1 , в смт. Підгородна по вул. Соборна, не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції, допустив зіткнення з автомобілем «Хюндай», д/н НОМЕР_3 , під керуванням гр. ОСОБА_4 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а водії зазнали матеріальні збитки, чим порушив вимоги п. 12.1, п. 13.1 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постанова набрала законної сили 05 квітня 2019 року.
Відповідно до рахунку №ВА-С-000000000000047 від 15.03.19, складеного ФОП ОСОБА_2 , прим.: KMHWH81KACU460842 H-1 НОМЕР_3 , вартість ремонту склала: ліхтар задній лівий — 1 шт., 6 096,60 грн; підкрилок задній /лівий/ - 1 шт., 1 701,00 грн; гайка — 2 шт., 97,20 грн; кліп бампера — 4 шт., 105,30 грн; двері багажника — 1 шт., 23 773,50 грн; крило заднє ліве — 1 шт., 15 066,00 грн; решітка вентиляції багажного відділення — 2 шт., 583,20 грн; підсилювач бампера заднього — 1 шт., 5 491,80 грн; енергопоглинач бампера заднього — 1 шт., 1 242,00 грн; бризковик задній лівий — 1 шт., 405,00 грн; кронштейн бампера заднього лівий — 1 шт., 108,00 грн; накладка бампера заднього верхній щабель — 1 шт., 1 080,00 грн; накладка бампера заднього — 1 шт., 5 940,00 грн; накладка ліхтаря заднього лівого — 1 шт., 1 417,50 грн; кронштейн кріплення бампера лівий — 1 шт., 378,00 грн; кронштейн бампера заднього лівий — 1 шт., 378,00 грн; кліп — 1 шт., 16,20 грн; матеріали для монтажу скла — 1 шт., 1 399,50 грн; плівка захисна — 1 шт., 549,90 грн; насос омивача скла — 1 шт., 945,00 грн; бампер задній — з/, р/з — 2.2 н.г., 555,52 грн; бампер задній — фарбування — 10,2 н.г., 2 575,60 грн; підсилювач бампера заднього — заміна — 1,2 н.г., 303,01 грн; бризковик задній лівий — заміна — 0,3 н.г., 75,75 грн; підкрилок задній лівий — заміна — 0,5 н.г., 126,26 грн; кронштейн бампера — заміна — 0,4 н.г., 101,00 грн; крило заднє ліве — вирізка/врізка — 18 н.г., 4 545,18 грн; крило заднє ліве — фарбування (з обох сторін) — 11 н.г., 2 777,61 грн; решітка вентиляції — заміна — 0,25 н.г., 63,13 грн; пройом задвижної двері задній лівий — фарбування — 9,7 н.г., 2 449,35 грн; панель задня — рихтування — 9,2 н.г., 2 323,09 грн; панель задня — фарбування — 8 н.г., 2020,08 грн, задня ліва частина — усунення перекосу - 8 н.г., 2 020,08 грн; фара задня ліва — заміна — 0,4 н.г., 101,00 грн; обшивка багажного відділення — р/з — 2,2 н.г., 555,52 грн; ляда задня — з/в, р/з — 2 н.г., 505,02 грн; ляда задня — фарбування з обох сторін — 12,5 н.г., 3 156,38 грн; скло заднє ліве — вирізка/врізка — 5 н.г., 1 262,55 грн; скло задньої ляди — вирізка/врізка — 6,2 н.г., 1 565,56 грн; панель заднього лівого ліхтаря — рихтування — 9,5 н.г., 2 398,85 грн; панель заднього лівого ліхтаря — фарбування — 5,5 н.г., 1 388,81 грн; встановлення зазорів — 2,5 н.г., 631,28 грн; накладка бампера заднього верхня декоративна — фарбування — 5,5 н.г., 1 388,81 грн; плівка захисна на задній лівий пройом — поклейка — 0,4 н.г., 101,00 грн; нанесення герметика — 5 н.г., 1 262,55 грн. Всього з ПДВ 100 999,69 грн (Т.2 а.с.143).
Згідно з рахунком №ВА-С-00107 від 27.06.19, складеного ФОП ОСОБА_2 , авто: H-1 2.5 WGT 8-Business 6MT (170 л.с.) — НОМЕР_5 , НОМЕР_3 , вартість ремонту склала: сенсор парктроника — 1 шт., 3277,50 грн; провід сенсора паркувального радару заднього — 1 шт., 4104,00 грн; кронштейн сенсора парктроника — 1 шт., 188,10 грн; бампер задній — з/в, р/з — 2.2 н.г., 585,20 грн; динамік парктроніка — заміна — 0,3 н.г., 79,80 грн. Всього з ПДВ 8 234,60 грн (Т.2 а.с.144).
Відповідно до наданого позивачем розрахунку страхового відшкодування за заявою ПП «КОМПАНІЯ НАДЕЖДА» від 19 лютого 2019 року до АТ «СК «АРКС» за договором страхування №294а8п від 20 квітня 2018 року по застрахованому об`єкту Hyundai H-1, д.н.з. НОМЕР_3 , вихідними даними зазначено: 450 000,00 гривень - дійсна (оціночна) вартість застрахованого об`єкту (експертиза); 450 000,00 гривень страхова сума (договір страхування) 100999,69 гривень - вартість відновлюваного ремонту застрахованого об`єкту (рахунок №ВА-С-47 від 15.03.19 ОСОБА_2 ФОП). З розрахунку встановлено, що 450 000,00 гривень - ліміт відповідальності на дату страхового випадку; 1,00 - коефіцієнт пропорційності. Страхове відшкодування склало 100449,79 гривень (Т.1 а.с. 22).
Крім цього, позивачем надано розрахунок страхового відшкодування за заявою ПП «КОМПАНІЯ НАДЕЖДА» від 19 лютого 2019 року до АТ «СК «АРКС» за договором страхування №294а8п від 20 квітня 2018 року, по застрахованому об`єкту Hyundai H-1, д.н.з. НОМЕР_3 вихідними даними вказано: 450 000,00 гривень - дійсна (оціночна) вартість застрахованого об`єкту (договір страхування); 450 000,00 гривень страхова сума (договір страхування); 109234,29 гривень - вартість відновлюваного ремонту застрахованого об`єкту (рахунок №ВА-С-47 від 15.03.19 ОСОБА_2 ФОП, рахунок №ВА-С-00107 від 27.06.19 ОСОБА_2 ФОП). З розрахунку встановлено, що 450 000,00 гривень - ліміт відповідальності на дату страхового випадку; 1,00 - коефіцієнт пропорційності. Страхове відшкодування склало 8234,60 гривень (Т.1 а.с. 23).
10 травня 2019 року було складено страховий акт №AXA2465381 по справі №1.003.19.0003097 за заявою ПП «КОМПАНІЯ НАДЕЖДА» від 19.02.2019 за договором страхування №294а8п від 20.04.2018 (Т.1 а.с.20). 
Відповідно до даного акту АТ «СК «АРКС» було здійснено виплату ФОП ОСОБА_6 на суму 100449,79 гривень, що підтверджується копією платіжного доручення №559734 від 13 травня 2019 року (призначення платежу: страхове відшкодування згідно акту № AXA2465381, ПП КОМПАНІЯ НАДЕЖДА, 22519085, рахунок №ВА-С-47 від 15.03.19 без ПДВ) (Т.1 а.с.24).
Крім цього, 24 вересня 2019 року було складено страховий акт №ARX2501361 по справі №1.003.19.0003097 за заявою ПП «КОМПАНІЯ НАДЕЖДА» від 19.02.2019 за договором страхування №294а8п від 20.04.2018 (т.1 а.с.21). 
Відповідно до даного акту АТ «СК «АРКС» було здійснено виплату ФОП ОСОБА_6 на суму 8234,60 гривень, що підтверджується копією платіжного доручення №598994 від 25 вересня 2019 року, було перераховано на рахунок ОСОБА_7 ФОП 100449,79 гривень (призначення платежу: страхове відшкодування згідно акту №ARX2501361, ПП КОМПАНІЯ НАДЕЖДА, 22519085, рахунок №ВА-С-00107 від 27.06.19 без ПДВ) (Т.1 а.с. 25).
Згідно з копією страхового акту №ОЦ/173/000/19/0234 від 15 листопада 2019 року на перерахування коштів за претензією АТ «СК «АХА», страхувальник ОСОБА_1 , договір страхування АМ3033916, транспортний засіб потерпілого HYUNDAI H-1, р/н НОМЕР_3 , 2012 р.в., номер кузова НОМЕР_5 , заявлена сума претензійних вимог: 100 449,79 грн, сума, що підлягає перерахуванню у порядку регресу, згідно регресної вимоги та документів, що підтверджують розмір страхового відшкодування: 53501,63 грн з врахуванням безумовної франшизи (1 000,00 грн), підлягає перерахуванню страхове відшкодування у розмірі 53 501,63 - 1 000,00 = 52 501,63 грн (Т.2 а.с.126).
ПрАТ «УПСК» сплатило АТ «СК «АРКС» страхове відшкодування у розмірі 52501,63 грн. на підставі страхового акту №ОЦ/173/000/19/0234, про що свідчить копія платіжного доручення №7974 від 15.11.2019 (Т.2 а.с. 127).
Згідно з висновком №40-05 експертного автотоварознавчого дослідження, складеного судовим експертом вищого ступеню ОСОБА_3 19 вересня 2019 року, вартість відновлювального ремонту КТЗ Hyundai Н-1, реєстраційний номер НОМЕР_3 , на дату дослідження 30 травня 2019 р. складає: 109 992,13 грн. Вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу КТЗ Hyundai Н-1, реєстраційний номер НОМЕР_3 на дату дослідження 30 травня 2019 р. складає: 53 501.63 грн. (Т.2 а.с.3-11).
Відповідно до копії протоколу огляду транспортного засобу №40-05 від 30 травня 2019 року, складеного судовим експертом-товарознавцем Поляницею І.В., встановлено такі пошкодження транспортного засобу Hyundai H-1, д.н.з. НОМЕР_3 : 
1. Дверця задка — має складну деформацію панелі та каркасу в лівій задній частині;
2. Панель боковини зовнішня задня ліва — має складну деформацію зі складками в задній нижній частині;
3. Панель задка — деформована в лівій частині 50 см х 30 см;
4. Кронштейн заднього лівого ліхтаря — деформація в нижній частині;
5. Облицювання бампера заднього — розбите;
6. Підсилювач бампера заднього — деформований;
7. Наповнювач бампера заднього — розбитий;
8. Надставка ліхтаря заднього лівого нижня — відсутня;
9. Накладка сходинки бампера верхня — розбита;
10. Кронштейн бампера заднього лівий — розбитий верхній та нижній;
11. Клапан вентиляції багажного відсіку лівий — деформований, роздавлений, верхній та нижній;
12. Ліхтар задній лівий — розбитий;
13. Бризковик брудозахисний колеса заднього лівого — розриви в нижній частині;
14. Облицювальна накладка панелі задка верхня — має тріщину;
15. Обивка багажного відсіку ліва — розбита;
16. Мотор насоса склоомивача заднього вікна — розбитий;
17. Виявлено перекос прорізу дверці задка;
18. Підкрильник задній лівий — розбитий в нижній частині (Т.2 а.с. 241).
Крім цього, відповідно до копії протоколу додаткового огляду транспортного засобу №40-05 від 19 вересня 2019 року, складеного судовим експертом-товарознавцем Поляницею І.В., встановлено такі пошкодження транспортного засобу Hyundai H-1, д.н.з. НОМЕР_3 : 
1. Сенсор парковочного радару заднього лівий зовнішній — деформований з розломами корпуса;
2. Електропроводка паркувального радару заднього — має пошкодження у вигляді розривів;
3. Елемент посадочний кріплення сенсора парковочного радару — розбитий (Т.2 а.с.12).
Згідно з додатком №2 до висновку експерта, ремонтною калькуляцією №40-05 від 19 вересня 2019 року, складеною судовим експертом І.В. Поляницею, ціни на запасні частини станом на 24 травня 2019 року становили: БАМПЕР З — 5500.00, ПОДОВ Л ЗШ БАМПЕРА З — 1022.23, ЗАХИСТ БАМПЕРА З — 983.23, КРІПЛ В Л БАМПЕРА З — 726.34, КРІПЛЕН Н Л БАМПЕР З — 735.27, КРОНШТЕЙН БАМПЕРА З — 3767.13, БУФЕР З — 1064.50, ГРАТКА ВЕНТИЛЯЦ В Л -1052.89, ГРАТКА ВЕНТИЛЯЦ Н Л — 590.00, ДАТЧ З ЗШ Л СИС ПАРК — 2733.29, КАБЕЛ ДЖГУТ З PARKTR – 5498.43, ДВЕРІ ЗАДКА — 23613.98, НАПИС HYUNDAI – 450.00, ЕМБЛЕМА «HYUNDAI» - 275.00, ПОЗНАЧ МОДЕЛІ «H-1» - 375.00, НАПИС «STAREX» - 900.00, НАСОС ОЧИСНИКА З — 1249.06, ЗАДНІЙ ЛІХТАР Л -7661.36, БОКОВИНА Л — 18804.08, ОБЛИЦЮВ КОЛ АРКИ З Л — 2975.60, БРИЗКОВИК З Л — 541.18, БІЧНЕ ОБЛИЦЮВАН З Л — 2340.05, ЗАХИСН ПЛАНКА ПОКР З — 1497.33 (Т.2 а.с.13-17).
Відповідно до вказаної ремонтної калькуляції вартість робіт складає (базис часу = 1 година, ціна = 270.00 грн): ДВЕРІ З Л ЗНЯТИ/ВСТАНОВИТИ — 0.4 год., 108.00 грн; НАПРАВЛ Ц ДВЕРЕЙ ЗСУВН Л ЗНЯТИ/ВСТАНОВИТИ — 0.5 год., 135.00 грн; ПЕРЕГОРОДКУ ЗНЯТИ/ВСТАНОВИТИ — 0.3 год., 81.00 грн; ДВЕРІ ЗАДКА ЗАМІНИТИ — 3.7 год., 999.00 грн; БАЧОК СКЛООМИВАЧА З ЗНЯТИ/ВСТАНОВИТИ — 0.2 год., 54.00 грн; УЩІЛЬНЮВАЧ ДВЕРЕЙ ЗАДКА ЗНЯТИ/ВСТАНОВИТИ - 0.2 год., 54.00 грн; БАМПЕР З ЗНЯТИ/ВСТАНОВИТИ — 0.5 год., 135.00 грн; БАМПЕР З В ЗБОРІ ЗАМІНИТИ (ДЕМОНТ) — 0.5 год., 135.00 грн; ОБЛИЦЮВАННЯ ПОРОГА З Л ЗНЯТИ/ВСТАНОВИТИ — 0.2 год., 54.00 грн; БІЧНЕ СКЛО З Л ЗНЯТИ/ВСТАНОВИТИ — 0.3 год., 81.00 грн; БОКОВИНУ З Л ЗАМІНИТИ — 8.5 год., 2295.00 грн; БАГАТОМІСНЕ СИДІННЯ З ЗНЯТИ/ВСТАНОВИТИ — 0.3 год, 81.00 грн; ПАС БЕЗПЕКИ З Л ЗНЯТИ/ВСТАНОВИТИ — 0.1 год., 27.00 грн; ОБЛИЦЮВАННЯ БОКОВИНИ З Л ЗНЯТИ/ВСТАНОВ — 0.4 год., 108.00 грн; ОБЛИЦЮВАННЯ В С-СТОЯКА Л ЗНЯТИ/ВСТАНОВ — 0.2 год., 54.00 грн; ОБЛИЦЮВАННЯ Н С-СТОЯКА Л ЗНЯТИ/ВСТАНОВ — 0.2 год., 54.00 грн; ЗАДНЯ ЧАСТИНА ВІДНОВ ГЕОМ КУЗОВА — 2.0 год., 540.00 грн; D-СТОЯК Л РЕМОНТУВАТИ — 5.6 год., 1512.00 грн; ЗАДНЯ ПАНЕЛЬ РЕМОНТУВАТИ — 5.4 год., 1458.00 грн.
Вартість фарбування склала (вартість нормогодини = 320.00 UAH/ГОД): ДВЕРІ ЗАДКА — ФАРБУВ НОВ ДЕТ СТ І, 4846.48 грн; БОКОВИНА Л - ФАРБУВ НОВ ДЕТ СТ І, 4760.96 грн; ПОДОВ Л ЗШ БАМПЕРА З - ФАРБУВ НОВ ДЕТ K1R, 284.22 грн; D-СТОЯК Л — РЕМОНТН ФАРБУВ 
Вартісні дані по розрахунку: загальна вартість запасних частин — 84 043.07 UAH, загальна сума вартості робіт — 7 965.00 UAH, загальна сума фарбування — 15 984.06 UAH, вартість ремонту — 109 992.13 UAH.
24 липня 2019 року представник АТ «СК «АРКС» звернувся із заявою про страхове відшкодування на суму 100 449,79 грн до ПрАТ «УПСК», посилаючись на те, що 19.02.2019 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Hyundai; H1», д/н НОМЕР_3 , який належить ПП «КОМПАНІЯ НАДЕЖДА», та «ЗАЗ», д/н НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 (Т.2 а.с.147).
ПрАТ «УПСК» сплатило АТ «СК «АРКС» страхове відшкодування у розмірі 52501,63 грн. на підставі страхового акту №ОЦ/173/000/19/0234, про що свідчить копія платіжного доручення №7974 від 15.11.2019 (Т.2 а.с. 126-127). Вказаний розмір страхового відшкодування є вартістю відновлювального ремонту з урахуванням зносу з вирахуванням франшизи.
Статтею 28 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП.
Згідно зі статтею 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (пункт 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092).
Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнав власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнав чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).
Відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.
Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі №359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком.
Суд зауважує, що законність, обґрунтованість та вмотивованість судового рішення обумовлюється, зокрема, порядком оцінки доказів і визначенням відповідно до статті 89 ЦПК України їх якості з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до статті 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Отже, недопустимі докази - це докази, які отримані внаслідок порушення закону. Відповідно, тягар доведення недопустимості доказу лежить на особі, яка наполягає на тому, що судом використано недопустимий доказ.
Подібна за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 02 березня 2021 року у справі №922/2319/20, від 16 лютого 2021 року у справі №913/502/19, від 13 серпня 2020 року у справі №916/1168/17, від 16 березня 2021 року у справі №905/1232/19, від 21 липня 2022 року у справі №922/3308/20.
За змістом ч. 3 ст.12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Верховний Суд у ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 18 листопада 2019 року у справі №902/761/18, від 14 вересня 2021 року у справі №910/14452/20). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року справі №129/1033/13-ц (провадження №14-400цс19).
Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує на довіру.
Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України.
Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.
Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.
Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.
Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та з принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторін. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам доказів не збирає.
Принцип змагальності полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог (ст. ст. 12, 81 ЦПК України). Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторін. Тобто, сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс.
У постанові Верховного Суду від 06.07.2018 у справі №924/675/17 зроблено висновок, що визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту суди, у разі виникнення спору щодо визначення його розміру виходять з фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.
Відповідно до п. 5.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна.
Судом встановлено, що відповідно до розділу 22 договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №294а8п, укладеного між АТ «СК «АХА Страхування» (Страховик) та Приватним підприємством «Компанія «Надежда» (Страхувальник), акт огляду ТЗ — документ, який складається Страховиком або його уповноваженим представником при укладенні договору страхування, надходженні інформації від Страхувальника про настання страхового випадку, та в інших випадках, встановлених умовами договору страхування та Правил, що містить в собі дані про стан ТЗ, його комплектність, наявність чи відсутність пошкоджень ТЗ тощо. Акт засвідчується підписами сторін договору страхування або їх уповноваженими представниками.
При цьому, суд звертає увагу, що акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 27.02.2019, складений консультантом сервісу відділу кузовного ремонту СТО «Хюндай Центр Полтава» Дудкою В.В., не підписаний власником (довіреною особою) та представником (Т.1 а.с.16-17).
Поряд з цим, у вказаному акті огляду транспортного засобу (дефектна відомість), складеному 27 лютого 2019 року консультантом сервісу відділу кузовного ремонту Дудкою В.В., місце огляду СТО «Хюндай Центр Полтава» зазначено, що якщо під час ремонту будуть виявлені приховані дефекти (пошкодження), про це слід повідомити страхову компанію з метою складання додаткового акта (дефектної відомості). В іншому випадку страхова компанія не проводить виплату відшкодування за приховані дефекти (пошкодження). Зміни кваліфікації стану підлягаючих до ремонту або заміні запасних частин та вузлів не може бути проведено без згоди із страховою компанією. Даний акт (дефектна відомість) є тільки описом пошкоджень для подальшого складання калькуляції відновлювального ремонту і не зобов`язує страхову компанію нести відповідальність по відшкодуванню збитку.
Згідно з п. 26.2 Договору добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №294а8п, укладеного між АТ «СК «АХА Страхування» (Страховик) та Приватним підприємством «Компанія «Надежда», розмір завданих збитків визначається Страховиком на підставі:
- документа, де визначено перелік знищених, пошкоджених або викрадених складових частин чи в цілому об`єкта страхування (дефектної відомості, автотоварознавчої експертизи, Акту огляду ТЗ);
- документа, складеного компетентними органами, про обставини, час, місце страхового випадку із зазначенням знищеного, пошкодженого або викраденого об`єкта страхування та його частин;
- документа, що містить розрахунок розміру витрат на компенсацію скоєних збитків (кошторис, калькуляція СТО, автотоварознавча експертиза тощо).
Відповідно до п. 27.2 Договору, страхове відшкодування сплачується Страхувальнику тільки після того, як повністю будуть встановлені причини та розмір збитку. Страхувальник зобов`язаний надати Страховику усі необхідні документи та/або інформацію, що підтверджують причини та розмір збитку, перелік яких наведено в розділі 26 Договору. Ненадання вказаних документів та/або інформації дає Страховику право відмовити у виплаті відшкодування як в цілому, так і в частині збитку, не підтвердженій такими документами та/або інформацією.
На підтвердження розміру завданої шкоди позивачем надано рахунок №ВА-С- 000000000000047 від 15.03.2019, виданий ФОП ОСОБА_2 , згідно з яким вартість товарів з урахуванням знижки, визначено у сумі 100999 грн. 69 коп. та рахунок №ВА-С-00107 від 27.06.2019, виданий ФОП ОСОБА_2 , згідно з яким вартість товарів з урахуванням знижки, визначено у сумі 8234 грн. 60 коп.
Відтак, самі по собі рахунки №ВА-С-000000000000047 від 15.03.2019, та №ВА-С-00107 від 27.06.2019, видані ФОП ОСОБА_2 , не є належними доказами на підтвердження розміру завданої шкоди, оскільки до позовної заяви не додано акту виконаних робіт або будь-яких доказів, які підтверджували б дійсний ремонт автомобіля та вартість проведених робіт на суму вказану в рахунках.
Разом з цим, суд звертає увагу, що у рахунку №ВА-С-000000000047 від 15.03.2019, виданому ФОП ОСОБА_2 , виписаному ОСОБА_5 , значиться сума без знижки: 114858 грн., при цьому загальна знижка склала 13858 грн. 31 коп., сума до сплати склала 100999 грн. 69 коп. На вказаному рахунку наявний відбиток печатки ФОП ОСОБА_2 , однак сам рахунок не містить підпису особи, яка його склала.
На підставі страхового акту №АХА2465381 від 10.05.2019 та рахунку №ВА-С-47 від 15.03.19 ПАТ «Страхова компанія «АРКС» 13 травня 2019 року перерахувала ФОП ОСОБА_2 100449 грн 79 коп. При цьому будь-яких доказів проведеної калькуляції відновлювального ремонту та документів станції технічного обслуговування матеріали справи станом на вказану дату не містять.
У рахунку №ВА-С-00107 від 27.06.19 виписаному ОСОБА_5 , покупець (платник) ПП «Компанія Надежда» проставлена печатка ФОП ОСОБА_2 та зазначені товари: сенсор парктроника, провід сенсора паркувального радару заднього, кронштейн сенсора парктроника, бампер задній – з/в, р/в, динамік парктроніка – заміна на загальну суму 8234 грн. 60 коп. При цьому у вказаному рахунку значиться сума без знижки 8668 грн., загальна знижка 433 грн. 40 коп. Всього до сплати 8234 грн. 60 коп., які ПАТ «Страхова компанія «АРКС» перерахувала ФОП ОСОБА_2 25 вересня 2019 року (без додаткового акта (дефектної відомості)) (Т.1 а.с.19, 25).
Разом з цим суд звертає увагу, що додаткового акта (дефектної відомості) з приводу пошкодження сенсора парктроника, провода сенсора паркувального радару заднього, кронштейна сенсора парктроника, бампера заднього – з/в, р/в, динаміка парктроніка не складалось та суду такого акта представником позивача не надано.
Позивачем не надано жодних доказів, які б свідчили про необхідність здійснення заміни та придбання вказаних деталей, а також того, що вказані пошкодження пов`язані саме з ДТП, яка мала місце 19 лютого 2019 року.
Таким чином, матеріали справи не містять доказів, що ремонт таких деталей був необхідний та пов`язаний з винною поведінкою відповідача, що свідчить про сумнівність ремонтних робіт автомобіля.
Більш того, з матеріалів страхової справи вбачається, що позивач із заявою про виплату страхового відшкодування на суму 8234 грн. 60 коп. до ПрАТ «УПСК» взагалі не звертався (Т.2 а.с.125-175).
Разом з цим суд зазначає, що на час виплати ФОП ОСОБА_2 страхового відшкодування 13 травня 2019 року (згідно зі страховим актом №АХА2465381 ПП Компанія Надежда, рахунок № НОМЕР_6 -С-47 від 15.03.19) жодних документів, що містили б розрахунок розміру витрат на компенсацію скоєних збитків (кошториса, калькуляції СТО, автотоварознавчої експертизи тощо) не було і доказів їх наявності суду не надано.
Представником АТ «СК» АРКС» 24 липня 2019 року на адресу ПрАТ «УПСК» надіслано заяву про страхове відшкодування на суму 100449 грн. 79 коп. У вказаній заяві наявне посилання щодо розрахунку страхового відшкодування на страховий акт №АХА2465381 а також зібрані документи. Однак, рахунок №ВА-С-47 від 15.03.19, ФОП ОСОБА_2 виписаний (зі знижкою 13858 грн. 31 коп.) на загальну суму 100999 грн. 69 коп. 
При цьому, розрахунки страхового відшкодування складені на підставі рахунків ФОП ОСОБА_2 від 15 березня 2019 року та 27 червня 2019 року. У вказаних розрахунках зазначено, що з вартості відновлювального ремонту вирахувано вартість захисної плівки. Не встановлюється на даній моделі авто (Т.1 а.с.22-23).
Інші будь-які документи, які б містили калькуляцію відновлювального ремонту відсутні.

Щодо наданих позивачем висновку експертного автотоварознавчого дослідження №40-05 від 19 вересня 2019 року (Т.2 а.с.3-11), протоколу огляду транспортного засобу від 30 травня 2019 року (Т.2 а.с.241), протоколу додаткового огляду транспортного засобу від 19 вересня 2019 року (Т.2 а.с.12) та ремонтної калькуляції від 19 вересня 2019 року (Т.2 а.с.13-17) суд зазначає наступне.
Відповідно до змісту висновку експертного автотоварознавчого дослідження №40-05 від 19 вересня 2019 року, 30 травня 2019 року експерт-автотоварознавець ОСОБА_3 отримав заявку АТ «СК «АХА Страхування» про проведення автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу. Перед експертом поставлено наступні питання: 1) визначити вартість відновлювального ремонту КТЗ Hyundai H-1, реєстраційний номер НОМЕР_3 на дату дослідження - 30 травня 2019 року та 2) визначити вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу КТЗ Hyundai H-1, реєстраційний номер НОМЕР_3 на дату дослідження - 30 травня 2019 року. Зовнішній візуальний огляд і перевірка технічного стану вищевказаного транспортного засобу проводився 30 травня та 19 вересня 2019 року за адресою: м. Полтава вул. Харківське шосе в світлий час доби при денному освітленні. При огляді був присутній ОСОБА_8 . 
При цьому суд звертає увагу, що акт огляду транспортного засобу (дефектну відомість) від 27 лютого 2019 року складав Дудка, у графі «Виписав» у рахунках ФОП ОСОБА_2 №ВА-С-47 від 15.03.19 та №ВА-С-00107 від 27.06.19 значиться прізвище ОСОБА_8 та у висновку №40-05 експертного автотоварознавчого дослідження від 19 вересня 2019 року зазначено, що при огляді був присутній ОСОБА_8 .
У висновку зазначено, що автотоварознавче дослідження проводилося експертом з урахуванням технічного стану КТЗ, встановленого органолептичним методом, зовнішнім візуальним оглядом. По результатам огляду номери кузова, шасі, складових частин та інші дані відповідають записам у свідоцтві про реєстрацію НОМЕР_4 . З урахуванням інформації, що містять ідентифікаційний номер та номер двигуна, даних замовника дослідження, даних одометра, даних номерної таблички (шильдика), встановлено, зокрема, шестизначний лічильник одометра, показання одометра 311635 та зазначено, що немає підстав технічного характеру вважати наведені вище дані технічно невиправданими. Показники та стан одометра не викликають сумнівів з точки зору їх достовірності.
Разом з цим суд звертає увагу, що у вказаному висновку експертом зазначено, що замовником дослідження не представлено відповідного документального підтвердження факту відновлювального ремонту або заміни складових досліджуваного КТЗ. За результатами технічного огляду КТЗ, пошкодженого внаслідок ДТП, складено «Протокол огляду транспортного засобу» (Додаток до даного висновку), на підставі якого визначається об`єм та номенклатура робіт по відновленню об`єкта дослідження.
Разом з цим, у вказаному висновку взагалі не зазначено дати ДТП та її обставин. Більш того, у висновку зазначені сліди відновлювального ремонту кузова, що мали місце до аварійних пошкоджень: на крилі передньому лівому, панелі боковини задній правій. Однак із схеми ДТП від 19 лютого 2019 року, що міститься в матеріалах справи №384/130/19, пр. №3/384/36/2019, про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , вбачається, що в результаті ДТП, що сталася 19 лютого 2019 року о 13 год. 25 хв., автомобіль Хюндай H-1, д.н.з. НОМЕР_3 , отримав пошкодження заднього бампера, лівого заднього крила, задньої кришки багажника, заднього лівого ліхтаря (Т.2 а.с.243 -244).
Поряд з цим, календарною датою виготовлення транспортного засобу експертом зазначено 25 лютого 2012 року. Для розрахунків за рік виготовлення ним прийнято 25 лютого 2012 року.
У розділі розрахунки експертом зазначено, що нормативний пробіг досліджуваного КТЗ складає 177100 км. Показання одометра – 311635. Враховуючи те, що лічильник одометра шестизначний, фактичний пробіг досліджуваного КТЗ приймається -311635 км. З урахуванням терміну експлуатації даного КТЗ, що склав 7 років його середньорічний фактичний пробіг складає 44519 км., а його середньорічний нормативний пробіг складає 25000 км.
Замовником дослідження в якості вихідних даних не надано та не представлено відповідного документального підтвердження, а експертом при огляді не встановлено факту заміни складових досліджуваного КТЗ. У експерта також відсутні дані про те, що пошкоджені складові мали невідновлені пошкодження від попередніх аварій.
З урахуванням отриманих експертом даних, вартість відновлювального ремонту КТЗ Hyundai H-1, реєстраційний номер НОМЕР_3 на дату дослідження 30 травня 2019 року складає 109992 грн 13 коп., вартість відновлювального ремонту з урахування зносу КТЗ Hyundai H-1, реєстраційний номер НОМЕР_3 на дату дослідження 30 травня 2019 року складає 53501 грн. 63 коп.
У додатках до даного висновку зазначено: додаток №1 до протоколу огляду транспортного засобу; додаток №2 калькуляція вартості відновлювального ремонту; фототаблиці.
При цьому, про протокол додаткового огляду транспортного засобу від 19 вересня 2019 року у висновку експертом не зазначено.
Більш того, суд звертає увагу на відсутність фотознімків транспортного засобу на момент його огляду експертом 30 травня 2019 року та 19 вересня 2019 року. Натомість, наявні у матеріалах справи фотознімки пошкодженого автомобіля Hyundai H-1, реєстраційний номер НОМЕР_3 , зроблені у зимовий період на території ПП «Надежда», про що свідчить наявність на усіх фотознімках снігового покриття (Т.2 а.с.145-146).
Більш того, на вказаних фотознімках чітко зафіксовані показники одометра 301755 (Т.2 а.с.146). Саме такі показники 301755 відображені у акті огляду транспортного засобу (дефектна відомість), складеному 27 лютого 2019 року консультантом сервісу відділу кузовного ремонту В.В. Дудкою. Місцем огляду зазначено СТО «Хюндай Центр Полтава» (Т.1 а.с.16 -17).
Отже, суд не приймає до уваги наданий позивачем висновок експертного автотоварознавчого дослідження №40-05, складений 19.09.2019 експертом Поляницею І.В., оскільки на дату огляду експертом транспортного засобу Hyundai H-1, р. н. НОМЕР_3 , саме 30 травня 2019 року даним транспортним засобом активно користувались, про що свідчить значна розбіжність - 9880 км, між показаннями одометра (пробігу), які зафіксовані у наданому акті огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 27 лютого 2019 року (301755 км) та висновку експертного автотоварознавчого дослідження №40-05, складеного 19.09.2019 експертом Поляницею І.В., (311635 км.).
Така значна розбіжність показників пробігу дослідженого експертом-автотоварознавцем транспортного засобу також вбачається і з наданого протоколу огляду транспортного засобу Hyundai H-1, р.н. НОМЕР_3 : огляд транспортного засобу здійснено експертом 30 травня 2019 року, показник одометра зафіксований 311635, тобто на цей час показники одометра перевищили 9880 км від дати ДТП -19 лютого 2019 року до дати огляду – 30 травня 2019 року, що свідчить про активне користування транспортним засобом після ДТП. Відповідно оцінку завданих позивачу збитків здійснено не на дату ДТП (Т.2 а.с.241).
Враховуючи наведене суд дійшов переконливого висновку, що, розраховуючи розмір матеріального збитку, експерт ОСОБА_3 виходив з характеристики транспортного засобу Hyundai H-1, р.н. НОМЕР_3 не на дату заподіяння збитків (19 лютого 2019 року), а на дату технічного огляду автомобіля відповідно до протоколу огляду транспортного засобу – (30 травня 2019 року), тобто більше трьох місяців після ДТП та активного використання автомобіля після ДТП – фактичний пробіг за вказаний період склав 9880 км).
Більш того, загальна сума вартості ремонту 109992 грн. 13 коп., зазначена в ремонтній калькуляції №40-05 від 19.09.2019 року, майже співпадає з сумою зазначеною у рахунках ФОП ОСОБА_2 саме із застосованою знижкою (рахунок №ВА-С-47 від 15.03.19 – сума без знижки 114858 грн., загальна знижка 13858 грн. 31 коп, всього до сплати 100999 грн. 69 коп), (рахунок №ВА-С-00107 від 27.06.19 – сума без знижки 8668 грн, загальна знижка 433 грн. 40 коп, всього до сплати 8234 грн. 60 коп).
У вказаній ремонтній калькуляції, складеній експертом 19 вересня 2019 року зазначена дата ДТП 19.02.2019, ціни на запасні частини розраховані на 24.05.2019.
За таких обставин, висновок та калькуляція від 19 вересня 2019 року не можуть бути враховані судом як належні та допустимі докази розміру завданої позивачу шкоди, оскільки пробіг автомобіля з часу ДТП до огляду експертом 30 травня 2019 року склав 9880 км.
Страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов`язковим видом страхування, що здійснюється в Україні (ст. 7 Закону України «Про страхування»).
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 9 цього Закону розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.
Статтею 29 вказаного Закону України передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Пунктом 32 постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2003 року № 1440 «Про затвердження Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» визначено, що для застрахованого майна, подібного до майна, що продається (купується) на ринку, оцінка розміру ймовірного страхового відшкодування проводиться виходячи з характеристики майна на дату заподіяння збитків до настання страхового випадку шляхом розрахунку прямих збитків.
Тому, суд дійшов висновку про неможливість врахування при визначенні розміру шкоди, завданої позивачу, висновку №40-05 експертного автотоварознавчого дослідження від 19 вересня 2019 року, оскільки оцінка розміру страхового відшкодування визначена експертом не на дату ДТП, а станом на 30 травня 2019 року, тобто після спливу більше трьох місяців.
При цьому, суд зважає на те, що вказаний висновок не може бути прийнятий як належний доказ, оскільки він складений із порушенням вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092, та не відображає реального розміру збитку автомобіля Hyundai H-1, р.н. НОМЕР_3 , внаслідок пошкодження у ДТП 19 лютого 2019 року. Крім того, згаданий висновок суд визнав як такий, що викликає сумнів у його об`єктивності, оскільки в період з часу ДТП до проведення його дослідження судовим експертом-автотоварознавцем Поляницею І.В., пробіг автомобіля згідно з показниками одометра збільшився на 9880 км. (Згідно з актом огляду транспортного засобу, проведеного консультантом сервісу відділу кузовного ремонту В.В. Дудкою 27 лютого 2019 року - значиться пробіг 301755 км (Т.1.а.с.16-17), а відповідно до висновку №40-05 експертного автотоварознавчого дослідження, проведеного на замовлення позивача 30 травня 2019 року та протоколу огляду транспортного засобу від 30 травня 2019 року, пробіг зазначений - 311635 км (Т.2 а.с.2-11, 241).
Суд звертає увагу на те, що експерт Поляниця І.В., отримавши заявку та оглянувши 30 травня 2019 року транспортний засіб не склав висновок та ремонтну калькуляцію, а склав їх лише 19 вересня 2019 року, через три місяці 19 днів після отримання заявки АТ «СК «АХА Страхування» та через сім місяців після ДТП. При цьому 19 вересня 2019 року експерт також склав протокол додаткового огляду колісного транспортного засобу, у якому описав пошкодження, щодо яких не складалося додаткового акту огляду (дефектної відомості), не зазначив показники одометра та не вказав його у висновку та додатку до висновку. При цьому, такі питання АТ «СК «АХА Страхування» перед експертом не ставилися.
Враховуючи те, що експерт ОСОБА_3 оглядав пошкоджений автомобіль 30 травня 2019 року, тобто більш ніж через три місяці після ДТП (19 лютого 2019 року), пробіг якого згідно показників одометра за вказаний період збільшився на 9880 км., такий висновок не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна та не може вважатися достовірним доказом про розмір завданого матеріального збитку на момент дорожньо-транспортної пригоди.
Вказане свідчить про формальний підхід при проведенні експертом ОСОБА_3 дослідження, що викликає сумнів у достовірності висновку експертного автотоварознавчого дослідження №40-05 від 19 вересня 2019 року та складеної ремонтної калькуляції №40-05 від 19.09.2019.
Відповідно до п.4 ч.5 ст.12 ЦПК України, суд сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
В судовому засіданні суд неодноразово роз`яснював учасникам справи їх право щодо заявлення клопотань про витребування доказів та щодо зверненням з клопотанням про призначення експертизи для визначення розміру шкоди, але учасники справи від заявлення клопотання про призначення згаданої експертизи категорично відмовились.
Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд дійшов обґрунтованого переконання, що висновок експертного автотоварознавчого дослідження №40-05 та ремонтна калькуляція складені 19 вересня 2019 року експертом Поляницею І.В. не відповідають критеріям належності, допустимості та достовірності у цивільному судочинстві, а тому не можуть братися до уваги судом як належні та допустимі докази визначення розміру заподіяної шкоди.
Згідно із пунктом 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092, значення коефіцієнт фізичного зносу (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів; 5 років - для мототехніки.
Суд також звертає увагу на те, що зі змісту розрахунків страхового відшкодування, страхових актів, рахунків ФОП ОСОБА_2 від 15.03.2019 та 27.06.2019 не вбачається, яким є коефіцієнт зносу пошкодженого з вини відповідача транспортного засобу та чи був він застосований взагалі.
Отже, позивачем не надано обґрунтованого розрахунку ні коефіцієнту фізичного зносу, ні суми, до якої підлягав застосуванню відповідний коефіцієнт, а тому суд не може перевірити, чи самостійно розрахувати розмір страхового відшкодування.
За вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини. Разом з тим він не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин, не подавав клопотання про їх витребування.
Тобто, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.
Суд вважає, що позивачем не доведено та не подано суду безспірних доказів розміру матеріального збитку, будь-які докази реального проведення ремонту відсутні, інших доказів, які б свідчили про дійсний розмір шкоди, завданої при ДТП, позивач до суду не надав. 
Крім того, суд звертає увагу на те, що докази реально понесених витрат на відновлення транспортного засобу — автомобіля Hyundai H-1, д.н.з. НОМЕР_3 , до справи не долучено, клопотання про призначення відповідної експертизи для визначення дійсної вартості заподіяного матеріального збитку учасники справи також не заявляли.
За наведених обставин, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог за їх недоведеністю.
Разом з цим, суд вважає необгрунтованими доводи представника відповідача, про те, що огляд транспортного засобу проводився без повідомлення відповідача про місце та час огляду рекомендованим листом чи телеграмою.
Згідно з п.5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092, у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. У разі відсутності в установлений час на місці огляду осіб, що викликалися, огляд проводиться без їх участі, про що зазначається у звіті (акті), висновку. Замовник повинен забезпечити належні безпечні умови огляду (освітлення, вільний доступ, можливість огляду КТЗ з різних сторін тощо).
Отже, присутність заінтересованих осіб не є імперативною вимогою, а забезпечується лише у разі наявності відповідної потреби.
Щодо посилання представника відповідача на те, що у висновку №40-05 експертного автотоварознавчого дослідження від 19 вересня 2019 року відсутнє попередження (обізнаність) експерта ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за статтею 384 КК України або за відмову від надання висновку за статтею 385 КК України, про що вказано у постанові Верховного Суду від 04 листопада 2020 року у справі N 904/684/18, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 4.14. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 №53/5 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у вступній частині висновку експерта зазначаються, зокрема, попередження (обізнаність) експерта про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку за статтею 384 Кримінального кодексу України або за відмову від надання висновку за статтею 385 Кримінального кодексу України.
Разом з цим, згідно з п. 4.23. Інструкції, експертні дослідження виконуються в порядку, передбаченому для проведення експертиз. Хід і результати таких досліджень викладаються у висновку експертного дослідження.
Висновок експертного дослідження складається за структурою і змістом висновку експерта, за такими винятками:
у вступній частині висновку зазначається, хто і коли звернувся до установи чи безпосередньо до експерта із замовленням про проведення дослідження;
опускається запис, який стосується відповідальності особи, що проводить дослідження, за надання завідомо неправдивого висновку.
Враховуючи викладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог за їх недоведеністю.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року; SERYVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909|04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Питання щодо судових витрат суд не вирішує, оскільки у задоволенні позову відмовляє.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд
у х в а л и в:

У задоволенні позову адвоката Сечка Сергія Володимировича, який діє в інтересах приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування — відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості щодо учасників справи:
Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС», код ЄДРПОУ: 20474912, місцезнаходження: м. Київ, вул. Іллінська, 8.
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повний текст судового рішення складено 06 квітня 2026 року.

Суддя          О.О. Сорокіна