РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
Провадження № 2/510/597/26
Справа № 510/1669/25
20 квітня 2026 року       м. Рені Одеської області
Ренійський районний суд Одеської області у складі 
головуючого судді Гончарової-Парфьонової О.О.
за участю секретаря Фурсової А.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Рені Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, - 
встановив:
Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 18 грудня 2024 року сторони уклали договір купівлі – продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки площею 0,0603 га, що розташована за цією ж адресою.
Сторони домовились про усі суттєві умови договору та відбулося повне його виконання. Відповідач передала позивачу у власність обумовлене договором нерухоме майно, а позивач прийняла його та сплатила ОСОБА_2 визначену договором вартість нерухомого майна, почала ним користуватись, тобто фактично вступила у володіння та користування.
Позивач також домовилась з відповідачем, що пізніше вони оформлять договір купівлі-продажу в нотаріальному порядку.
Через деякий час, позивач неодноразово зв`язувалась з відповідачем, щоб домовитись про зустріч для нотаріально посвідчення договору відповідно до вимог чинного законодавства, але відповідач постійно відмовлялась від зустрічі, з різних підстав. 
Таким чином позивач вважає, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, що й стало підставою для звернення з позовною заявою до суду.
Позивач у судове засідання не з`явилась, направила до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце його проведення сповіщалась належним чином, про причини неявки не повідомила. Відзив у встановлений судом строк не надала.
У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, суд приходить до висновку, що причини неявки відповідача є неповажними та є підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Дійсно, як встановлено судом, відповідачу на підставі договору купівлі продажу від 03 вересня 1996 року та рішення Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про затвердження документації із землеустрою щодо формування земельної ділянки та передачу її у власність від 18 жовтня 2024 року, належить житловий будинок та земельна ділянка, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . 
15 серпня 2024 року прийнято рішення про державну реєстрацію права власності за відповідачем на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . (витяг з державного реєстру речових прав № 391800805 від 21 серпня 2024 року). 
18 грудня 2024 року сторони в простій письмовій формі уклали договір купівлі-продажу вищезазначеного нерухомого майна.
Згідно договору, сторони домовились про усі суттєві умови договору та відбулося повне його виконання. Відповідач передала позивачу у власність обумовлене договором нерухоме майно, а позивач прийняла його та сплатила ОСОБА_2 визначені договором гроші, почала користуватись нерухомим майном, тобто фактично вступила у володіння та користування ним.
Позивач також домовилась з відповідачем, що пізніше вони оформлять договір купівлі-продажу в нотаріальному порядку.
Через деякий час, позивач неодноразово зв`язувалась з відповідачем, щоб домовитись про зустріч для нотаріально посвідчення договору відповідно до вимог чинного законодавства, але відповідач постійно відмовлялась від зустрічі, з різних підстав. 
Разом із тим, відповідач для приведення домовленості відносно купівлі-продажу земельної ділянки у відповідність до законодавства, зареєструвала 21 травня 2025 року своє право власності на земельну ділянку площею 0,0603 га, що розташована у АДРЕСА_1 , кадастровий номер 5124110100:02:002:0388 (інформаційна довідка з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 435271282 від 17 липня 2025 року). 
Однак, ніяких дій з нотаріального посвідчення договору не вчинила. Таким чином позивач вважає, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору.
Так, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі, що визначено ст. 657 ЦК України.
Недотримання цієї вимоги є підставою для визнання укладеного договору нікчемним. Така можливість передбачена законом як одна із форм захисту інтересів добросовісного учасника цивільних правовідносин.
У відповідності до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
З наданих суду документів вбачається, що сторони домовились про усі істотні умови договору та відбулося повне його виконання, відповідач передала позивачу нерухоме майно, а остання прийняла його та сплатила належну суму його вартості визначену договором.
Статтею 328 ЦК України, встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Таким чином ОСОБА_1 правомірно володіє спірним майном.
Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним, що встановлено ч. 3 ст. 334 ЦК України.
З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що викладені позивачем обставини підтверджуються наданими по справі доказами, тому є всі законні підстави для задоволення позовних вимог з метою недопущення порушення права власності. 
Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки у своїй заяві позивач просила залишити судові витрати за нею, питання про стягнення судових витрат з відповідача судом не розглядалось.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 81, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 280-284, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, - 

вирішив:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності – задовольнити.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , і земельної ділянки площею 0,0603 га, що розташована у АДРЕСА_1 , укладений 18 грудня 2024 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ).
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на земельну ділянку площею 0,0603 га, яка розташована у АДРЕСА_1 , кадастровий номер 5124110100:02:002:0388, цільове призначення – для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя          О.О. Гончарова-Парфьонова