Справа № 301/534/26
1-кп/301/170/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"05" березня 2026 р. м. Іршава 

Іршавський районний суд Закарпатської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026078100000023 від 25 лютого 2026 року, про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Білки, Іршавського району, Закарпатської області, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованої, одруженої, раніше не судимої, громадянки України.
у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
24 лютого 2026 року близько 19 години 40 хвилин, ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 знаходячись на узбіччі дороги біля магазину «Жасмін» що за адресою вул. Конституції, 192, Хустського району, Закарпатської області, де в той час знаходилася ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканка АДРЕСА_2 де між ними виник конфлікт на ґрунті особистих неприязних відносин, які існують між ними на протязі тривалого часу, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій спрямованих на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 підійшла до потерпілої спереду та своєю лівою рукою схопила її за волосся на голові, а кулаком правої руки нанесла ОСОБА_4 два удари в очну ділянку зліва, один удар в спинку носа, після чого відпустила волосся потерпілої і долонею лівої руки нанесла потерпілій один удар в виличну ділянку справа та один удар в ділянку лобного горба справа, ОСОБА_3 продовжуючи свої протиправні дії спрямовані на умисне спричинення тілесних ушкоджень, штовхнула потерпілу в ділянку грудей спереду в результаті чого остання не втрималася на ногах і впала в канаву на узбіччі дороги і в той час коли потерпіла ОСОБА_4 знаходилася в лежачому положенні на землі ОСОБА_3 свою взутою ногою нанесла їй один удар в праве передпліччя та один удар в задню поверхню правого плечового поясу зліва і нахилившись кулаком правої руки нанесла потерпілій один удар в тім`яну ділянку голови справа. 
В результаті вказаних неправомірних дій ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_4 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: синця шкірних покривів очної ділянки зліва, синця шкірних покривів спинки носа з садном на площині, синця шкірних покривів виличної ділянки справа, синця шкірних покривів лобного горба справа, синця шкірних покривів зовнішнього краю брівної ділянки справа, припухлість м`яких тканин тім`яної ділянки справа з дрібними крововиливами на площині, синця шкірних покривів зовнішньої поверхні правого передпліччя, синця шкірних покривів задньої поверхні плечового поясу зліва , які згідно висновку експерта № 20і від 26.02.2026 року за ступенем тяжкості слід кваліфікувати, як легке тілесне ушкодження, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше, як 6 днів, згідно п.2.3.5. „Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень”, затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995. 
За таких обставин, встановлено наявність достатніх доказів для висунення обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні нею кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України – умисне легке тілесне ушкодження. 
Судом встановлено, що разом із обвинувальним актом подано заяву щодо визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, відповідно до положень ч. 2 ст.302 КПК України обвинуваченій ОСОБА_3 в присутності її захисника ОСОБА_5 прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого ОСОБА_3 у заяві підтвердила роз`яснення їй вказаних положень та надала добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.
До суду з обвинувальним актом направлено також заяву потерпілої ОСОБА_4 , щодо згоди зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження, згідно з ч.2 ст.302 КПК України, і згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні. Так, зі змісту вказаної заяви вбачається, що потерпіла не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному проваджені за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до ЄРДР за №12026078100000023 від 25 лютого 2026 року, а також, що їй роз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин; та що відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені у результаті досудового розслідування обставини.
В обвинувальному акті прокурором ОСОБА_6 заявлено клопотання, в якому вона просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
На підставі ч. 2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченої, з урахуванням її заяви щодо визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт слід розглянути у порядку, визначеному ст. ст. 381, 382 КПК України.
Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При призначенні покарання ОСОБА_3 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, дані про особу винноїї, яка має зареєстроване місце проживання, раніше не судима, за місце проживання характеризується посередньо.
Обставинами, визначеними ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд визнає: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченій судом не встановлено.
Призначаючи міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує, що вчинене, відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченої, а також обставини, що пом`якшують покарання, суд приходить до висновку, що для досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами», суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченій покарання у вигляді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченої та для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як нею, так і іншими особами.
Речові докази - відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід щодо обвинуваченої не обирався.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 375, 376, 381, 382 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680,00 грн. (шістсот вісімдесят гривень).
Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії стороною кримінального провадження.
Суддя:    ОСОБА_1