Є.у.н.с.512/515/25
Провадження №1-кп/512/16/26
"03" лютого 2026 р.

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року Савранський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді – ОСОБА_1 ,
секретаря  – ОСОБА_2 ,
за участю  
прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону – ОСОБА_3 , який приймав участь в судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи відеоконференцзв`язку Easycon, 
обвинуваченого  – ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Саврань, Подільського району, Одеської області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.06.2025р. за №12025162360000231, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Саврань, Савранського району, Одеської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, ветерана війни – учасника бойових дій з 27.05.2023р., зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , засудженого вироком Савранського районного суду Одеської області від 20.08.2025р. за ч.2 ст.197-1 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 цього Кодексу звільненого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.ч.1, 3 ст.76 КК України; на момент вчинення кримінального правопорушення – військовослужбовця військової служби за мобілізацією, стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_2 Регіонального управління сил Територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Сил Територіальної оборони Збройних Сил України у військовому званні «солдат»,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та проходячи її на посаді стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_2 Регіонального управління сил Територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Сил Територіальної оборони Збройних Сил України у військовому званні «солдат», в кінці грудня 2023 року (більш точної дати та часу в ході судового розгляду встановити не представилось можливим), перебуваючи на території домогосподарства по АДРЕСА_1 , в якому він мешкає, отримав пропозицію від чоловіка доньки – військовослужбовця ЗСУ ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо передачі йому автомата Калашникова «АК-74» № НОМЕР_3 , магазину з 30 патронами калібру 5,45х39мм, ручної осколкової гранати РГД-5, які останній знайшов, перебуваючи при виконанні бойових завдань на тимчасово окупованій території України (більш точного місця та дати в ході судового розгляду встановити не представилось можливим). В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на незаконне придбання вказаної вогнепальної зброї, боєприпасів та вибухової речовини з подальшим їх перенесенням та зберіганням без мети збуту за місцем свого фактичного мешкання в АДРЕСА_1 , тобто без передбаченого законом дозволу, всупереч вимогам, визначеним п.21 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями металевими снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998р., із наступними змінами, та Положенню про дозвільну систему, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992р., із наступними змінами.
В подальшому ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, розуміючи суспільну небезпечність своїх дій та бажаючи їх настання, реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, спрямований на незаконне зберігання вогнепальної зброї, боєприпасів та вибухової речовини без передбаченого законом дозволу, в кінці грудня 2023 року (більш точної дати та часу в ході судового розгляду встановити не представилось можливим), перебуваючи за місцем свого фактичного мешкання в АДРЕСА_1 , придбав у чоловіка доньки – військовослужбовця ЗСУ ОСОБА_6 автомат Калашникова «АК-74» № НОМЕР_3 , магазин з 30 патронами калібру 5,45х39мм та ручну осколкову гранату РГД-5, після чого переніс їх до місця свого мешкання, а саме: в літню кухню та житловий будинок, які розташовані за вказаною адресою, де незаконно, без передбачуваного законом дозволу, зберігав їх до 04.06.2025р..
04.06.2025р. в період часу з 07год. 39хв. по 09год. 42хв. на підставі ухвали слідчого судді Любашівського районного суду Одеської області по справі №507/803/25, провадження №1-кс/507/298/2025, проведено обшук домогосподарства, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_7 , в якому зареєстрований та проживає ОСОБА_4 , під час якого в приміщенні літньої кухні в пічці було виявлено та вилучено автомат Калашникова «АК-74» № НОМЕР_3 , який являється бойовою нарізною вогнепальною зброєю калібру 5,45мм, 30 військових проміжних патронів калібру 5,45х39мм, які являються боєприпасами до бойової нарізної вогнепальної зброї, та в приміщені спальної кімнати житлового будинку на комоді виявлено та вилучено одну ручну осколкову гранату РГД-5, яка складається з корпусу ручної осколкової гранати РГД-5, який є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини в металевому корпусі, який належить до вибухових речовин, та запалу УЗРГМ-2, який є засобом підриву, та належить до бойових припасів.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, а саме: у придбанні та зберіганні вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.
Письмове повідомлення про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення вручено  ОСОБА_4 27.06.2025р..
Потерпілих від кримінального правопорушення немає. 
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, підтвердив всі обставини вчинення ним вказаного кримінального правопорушення та дав пояснення, аналогічні до фабули обвинувачення. У вчиненому обвинувачений щиро кається та запевнив суд, що в подальшому не вчинятиме правопорушень, а також просив суд не досліджувати матеріали кримінального провадження, так як повністю визнає свою винуватість.
Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї винуватості в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження вважають, що обставини даного кримінального провадження доведені наявними у ньому доказами і не потребують дослідження у ході судового розгляду, тому учасники судового провадження визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються; з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, у зв`язку з чим суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та провів судовий розгляд кримінального провадження відповідно до ч.3 ст.349 КПК України. 
З огляду на зазначене, суд вважає, що докази, які зібрані стороною обвинувачення у цьому кримінальному провадженні, є належними, допустимими і достовірними, а в сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для постановлення обвинувального вироку.
Таким чином, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, а також правильність кваліфікації дій обвинуваченого як придбання та зберігання вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.
При призначенні покарання обвинуваченому  ОСОБА_4 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке в силу ч.5 ст.12 КК України є тяжким злочином; відсутність потерпілих у кримінальному провадженні; щире каяття обвинуваченого, котрий беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні цього кримінального правопорушення, критично ставиться до своєї протиправної поведінки, виражає готовність підлягати кримінальній відповідальності, а також дані, що характеризують особу обвинуваченого.
Як особа обвинувачений  ОСОБА_4 має зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_3 , на час розгляду справи проживає в с.Концеба, Подільського району, Одеської області; одружений, на утриманні має одну неповнолітню дитину (а.с.63), за місцем проживання характеризується позитивно (а.с.65); ветеран війни – учасник бойових дій з 27.05.2023р. (а.с.67), приймав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України на території Донецької, Харківської та Херсонської областей (а.с.52-зворот, 51-53); на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.с.66); до 20.08.2025р. відповідно до ст.89 КК України визнавався таким, що не має судимості (а.с.54); засуджений вироком Савранського районного суду Одеської області від 20.08.2025р. по справі за є.у.н. 512/613/25 за вчинення восени 2024 року нетяжкого злочину за ч.2 ст.197-1 КК України (самовільне зайняття земельної ділянки щодо земель в охоронних зонах) до покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 цього Кодексу звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.ч.1, 3 ст.76 КК України (а.с.56-61), покарання не відбуте, судимість не знята і не погашена; на момент вчинення кримінального правопорушення був військовослужбовцем військової служби за мобілізацією на посаді стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_2 Регіонального управління сил Територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Сил Територіальної оборони Збройних Сил України у військовому званні «солдат» (а.с.62).
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно зі ст.66 КК України, суд відносить визнання ним своєї винуватості, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, щире каяття обвинуваченого, що ґрунтується на належній критичній оцінці своєї протиправної поведінки та характеризується щирим осудом цієї поведінки і готовністю підлягати кримінальній відповідальності, а також те, що обвинувачений є ветераном війни – учасником бойових дій.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, що передбачені ч.1 ст.67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що обвинуваченому  ОСОБА_4 слід призначити покарання у межах санкції інкримінованої йому статті, а саме: у виді позбавлення волі на строк 4 роки, із застосуванням ч.1 ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю у 2 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1, п.2 ч.3 ст.76 цього Кодексу, що буде необхідним й достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню як засудженим, так і іншими особами нових кримінальних правопорушень, та відповідатиме меті покарання і загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст.65 КК України.
Разом з цим, судом встановлено, що після вчинення вказаного злочину  ОСОБА_4 було засуджено вироком Савранського районного суду Одеської області від 20.08.2025р. по справі за є.у.н. 512/613/25 за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням на нього обов`язків відповідно до ч.1, п.2 ч.3 ст.76 цього Кодексу, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що остаточне покарання обвинуваченому слід призначити на підставі ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частині першій цієї статті.
Так, відповідно до ч.1 ст.70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 15.02.2021р. по справі №760/26543/17 зауважила, що призначаючи покарання за сукупністю злочинів на підставі ч.4 ст.70 КК суд не вправі змінювати покарання, призначене попереднім (першим) вироком за окремий злочин. Він також не повинен ще раз призначати (дублювати) це покарання у новому (другому) вироку. В даному разі діє юридична презумпція законності й обґрунтованості попереднього вироку, яку суд підтверджує, застосовуючи ч.4 ст.70 КК.
Таким чином, суд дійшов висновку щодо остаточного призначення обвинуваченому покарання відповідно до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Савранського районного суду Одеської області від 20.08.2025р. у виді позбавлення волі на строк 1 рік з іспитовим строком тривалістю в 1 рік, більш суворим, призначеним за цим вироком у виді позбавлення волі на строк 4 роки з іспитовим строком тривалістю у 2 роки.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого  ОСОБА_4 – не застосовувався.
Судом встановлено, що постановою прокурора відділу Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 від 24.06.2025р. по матеріалам досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №12025162360000138 від 17.04.2025р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, про виділення матеріалів досудового розслідування в окреме провадження було виділено з матеріалів кримінального провадження №12025162360000138 від 17.04.2025р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, матеріали досудового розслідування відносно  ОСОБА_4 , у діях якого вбачаються ознаки вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, в окреме провадження (а.с.68-69).
Судом також встановлено, що у кримінальному провадженні №12025162360000138 від 17.04.2025р. органом досудового розслідування були проведені судові експертизи за експертними спеціальностями 3.1 «Балістичне дослідження вогнепальної зброї та бойових припасів до неї» (висновок експерта №СЕ-19/116-25/14181-БЛ від 11.06.2025р.), вартість якої згідно довідки Одеського НДЕКЦ МВС України про витрати на її проведення становить 3565,60грн. (а.с.42), та 5.2 «Дослідження вибухових пристроїв, слідів та обставин вибуху» (висновок експерта №СЕ-19/116-25/13991-ВТХ від 22.06.2025р.), вартість якої становить 2674,20грн. (а.с.43), а всього процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, складають 6239,80грн..
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Враховуючи наведене, суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, в сумі 6239,80грн..
Також, як встановлено ч.4 ст.174 цього Кодексу, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, з огляду на що суд вважає за необхідне скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Любашівського районного суду Одеської області від 05.06.2025р. по справі №507/803/25 (провадження №1-кс/507/313/2025), на тимчасово вилучене майно 04.06.2025р. в ході проведення огляду домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , по матеріалам кримінального провадження №12025162360000138 від 17.04.2025р. (а.с.40-41). 
Долю речових доказів суд вирішує за правилами ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.50, ч.ч.1, 2 ст.65, п.1 ч.1, ч.2 ст.66, ч.ч.1, 4 ст.70, ч.ч.1, 3, 4 ст.75, п.п.1), 2) ч.1, п.2) ч.3 ст.76, ч.1 ст.263 КК України, ст.100, ч.2 ст.124, ч.4 ст.174, ст.368, ч.1 ст.369, ст.ст.370, 371, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч.1 ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до п.п.1), 2) ч.1, п.2) ч.3 ст.76 цього Кодексу.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Савранського районного суду Одеської області від 20.08.2025р. у справі за є.у.н. 512/613/25, за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України, більш суворим покаранням, призначеним за цим вироком, остаточно призначити  ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч.1 ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування остаточно призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п.п.1), 2) ч.1, п.2) ч.3 ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого  ОСОБА_4 – не застосовувався.

Потерпілі у кримінальному провадженні – відсутні.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Любашівського районного суду Одеської області від 05.06.2025р. по справі №507/803/25 (провадження №1-кс/507/313/2025), на тимчасово вилучене майно 04.06.2025р. в ході проведення огляду домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , по матеріалам кримінального провадження №12025162360000138, – скасувати.

Речові докази, які згідно постанови старшого слідчого СВ ВП №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 про визнання і приєднання речових доказів від 04.06.2025р., квитанції №Б 003957 на прийняту зброю і боєприпаси від 26.06.2025р. та квитанції про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження №12025162360000138, знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Сектору поліцейської діяльності №2 Відділу поліції №1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області за адресою с-ще Саврань, вул.Миру, 59, Подільського району, Одеської області, а саме: 
–автомат Калашникова «АК-74» № НОМЕР_3 калібру 5,45мм – передати уповноваженому органу МВС України для наступної їх передачі на потреби Збройних Сил України;
–магазин для автоматичної зброї, стріляні гільзи калібром 5,45мм в кількості 11 штук, набої калібру 5,45мм в кількості 30 штук, запал гранати «88 УЗРГМ-2 583», корпус гранати «Э-1-89Т» – знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_4 , на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів на проведення судових експертиз по кримінальному провадженню №12025162360000138 (висновки експертів №СЕ-19/116-25/14181-БЛ від 11.06.2025р. та №СЕ-19/116-25/13991-ВТХ від 22.06.2025р.) в сумі 6239,80грн. (шість тисяч двісті тридцять дев`ять грн. вісімдесят коп.).

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим або його захисником в частині, що стосується інтересів обвинуваченого та прокурором в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Савранський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення (п.п.1, 6, 7 ч.1 ст.393, п.1 ч.1, п.1 ч.2 ст.395 КПК України).
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України (ч.2 ст.394 цього Кодексу).
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції (ч.ч.1, 2 ст.532 КПК України).

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору (ч.6 ст.376 КПК України).

СУДДЯ (підпис)

Суддя Савранського районного
суду Одеської області ОСОБА_1