Справа № 487/1113/26 
Провадження № 2/487/1593/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2026 м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючої судді Скоринчук К.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», через свого представника адвоката Усенка М.І. звернулося у Заводський районний суд м. Миколаєва з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором № 1830321 про надання споживчого кредиту від 20.01.2020 у загальному розмірі 18 952,00 грн та судових витрат.
В обґрунтування позову представник зазначив, що 20.01.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» (далі – Товариство) та ОСОБА_2 укладено Договір № 1830321 про надання споживчого кредиту (далі – Договір), відповідно до умов якого Відповідачу було надано кредит у розмірі 10 300,00 грн, а Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього Договору. 
Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору. 
Всупереч умов кредитного договору відповідач належним чином свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів не виконав, у зв`язку з чим станом на дату подання позову заборгованість відповідача становить 18 952,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту – 10 300,00 грн; заборгованість за відсотками – 5 562,00 грн; заборгованість за пенею – 3 090,00 грн.
У позові представник позивача також зазначив, що 30.10.2020 ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», керуючись главою 47 ЦК України, уклали Договір відступлення права вимоги № ККАУ-30102020, за яким ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», у тому числі і до ОСОБА_2 за кредитним договором № 1830321 від 20.01.2020. 
Посилаючись на викладене, а також те, що відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання по поверненню отриманих кредитних коштів, позивач звернувся в суд з цим позовом.
Ухвалою суду від 17.02.2026 провадження по зазначеній справі було відкрито та справа призначена до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно запропоновано відповідачу у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Заводськогорайонного суду міста Миколаєва заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов.
Копію ухвали надіслано сторонам.
За адресою проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження, яка повернулась з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 та частини 8 статті 178 ЦПК України.
Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд доходить таких висновків.
Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 20.01.2020 ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 підписали Договір № 1830321 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в сумі 10 300,00 грн, строком на 30днів (а.с. 8-10).
У пункті 1.5. Договору домовилися, що процентна ставка – фіксована та залежить від фактичного виконання відповідачем умов Договору, а саме: 1) знижена процентна ставка 1,35% в день від суми кредиту, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4 цього Договору, якщо в цей строк Споживач здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку; 2) стандартна процента ставка 1,80% в день від суми кредиту, застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4 цього Договору, якщо Споживач не виконав умови зазначені в пп.1.5.1. Договору для застосування зниженої процентної ставки, та у межах нового строку, якщо відбулося продовження строку користування кредитом відповідно до п.4.1-4.6 цього Договору.
У договорі сторони узгодили між собою й інші умови, зокрема, що порядку та умов надання кредиту, порядку обчислення (нарахування) процентів, пролонгації строку кредиту, взаємних прав та обов`язків, відповідальності тощо.
Зокрема у пункті 7.4. Договору визначили, що у випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити Товариству штраф: у розмірі 1236,00 гривень на 4 (четвертий) день такого невиконання та/або неналежного виконання; та у розмірі 309,00 гривень починаючи з 5 (п`ятого) дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання. Штрафи за Договором нараховуються у момент сплати, але в будь-якому випадку граничний розмір сукупної суми неустойки (штрафів), нарахованої за порушення Споживачем зобов`язань за цим Договором, не може перевищувати 50% суми, одержаної Споживачем за цим Договором.
Договір підписаний сторонами в електронному виді шляхом застосування відповідачем одноразового ідентифікатора «А688311», що відповідає положенням Закоун України «Про електронну комерцію».
Факт виконання Товариством своїх зобов`язань за Договором № 1830321 від 20.01.2020 підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» від 16.12.2025 за вих. № 6519-ВП про успішне зарахування коштів в сумі 10 300,00 грн 20.01.2020, маска картки НОМЕР_1 , код авторизації unknow, номер транзакції в системі WayForPay - creditplus 5042664, а також відомостями, наданими АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» на підставі ухвали суду про відкриття провадження та витребування доказів по справі, відповідно до яких 20.01.2020 банком була здійснена транзакція в сумі 10 300,00 грн на банківську картку № НОМЕР_2 , власником якої є ОСОБА_2 , та вказані кошти були зараховані на відповідний рахунок власника банківської картки (а.с. 13, 44).
Як слідує з наданого позивачем розрахунку заборгованості, внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань по поверненню кредитних коштів за кредитним договором станом на 29.10.2020 утворилася заборгованість у загальному розмірі 17 098,00 грн, з яких: 10 300,00 грн – заборгованість за тілом кредиту; 5 562,00 грн – заборгованість за процентами; 1 236,00 грн – штраф (а.с. 14-20).
Судом також встановлено, що 30.10.2020 ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали Договір відступлення права вимоги № ККАУ-30102020, відповідно до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передав (відступив) ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» за плату належне йому право грошової вимоги, а ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» прийняв належне ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» право грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.
З наданого суду Витягу з реєстру боржників до Договору відступлення права вимоги № ККАУ-30102020 від 30.10.2020 вбачається, що відповідач ОСОБА_2 є боржником за договором №1830321 від 20.01.2020, загальний розмір боргу становить 18 952,00 грн (а.с. 24).
Договором факторингу визначено, що фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.
Відповідно до ст. 55 Цивільного процесуального кодексу України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного пронесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.
Згідно з ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зі змісту 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
За такого, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло право вимоги до відповідача  ОСОБА_1  за Договором № 1830321 про надання споживчого кредиту від 20.01.2020.
Ухвалюючи рішення у даній справі, суд виходить з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір ). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.
Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно з ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини першої ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Частинами 1-3 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит також просив стягнути з відповідача заборгованість за пенею у розмірі 3 090,00 грн, проте, розрахунку із зазначенням періоду такого нарахування суду не надав. Долучений до матеріалів позовної заяви розрахунок заборгованості (картка обліку договору) не містить відомостей про нарахування відповідачу заборгованості за пенею у період з 20.01.2020 до 29.10.2020. Згідно з названим розрахунком, станом на 29.10.2020, борг за пенею – 0,00 грн.
Як слідує з наявного у матеріалах справи Витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги № ККАУ-30102020 від 30.10.2020 загальний розмір заборгованості ОСОБА_2 за договором № 1830321 від 20.01.2020 становить 18 952,00 грн, проте, складові названої суми боргу названий Витяг з Реєстру боржників не містить, внаслідок чого суд позбавлений можливості встановити їх складові. 
Ураховуючи те, що Договір № 1830321 про надання споживчого кредиту від 20.01.2020 не містить умов щодо нарахування пені за порушення умов названого Договору, а також беручи до уваги те, що долучений до позовної заяви розрахунок заборгованості (картка обліку Договору) не містить відомостей про наявність у відповідача заборгованості за пенею, а також за відсутності наданого позивачем детального розрахунку за пенею і періоду її нарахування, суд доходить висновку, що в цій частині позов не підлягає задоволенню. 
Враховуючи те, що кредитні кошти відповідачем не повернуті, що має наслідком порушення прав позивача, суд доходить висновку, що стягненню з відповідача підлягає заборгованість у загальному розмірі 17 098,00 грн, з яких: 10 300,00 грн – борг за тілом кредиту, 5 562,00 грн – борг за відсотками (нарахований в межах строку дії кредиту), 1 236,00 грн – штраф (як такий, що передбачений умовами п. 7.4. Договору).
Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення статті 141 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Беручи до уваги те, що позов задоволено частково, з відповідач на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі, пропорційному до розміру задоволених позовних вимог, а отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 401,95 грн.
Що стосується питання витрат на правничу допомогу, то сюди включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу позивач надав суду: договір про надання правової (правничої ) допомоги № 0107 від 01.07.2025, укладений між ТОВ "ФК «Кредит-Капітал" та адвокатським об`єднанням «Апологет»; Акт № 337 наданих послуг (правової (правничої) допомоги) від 12.01.2026, згідно з яким сума наданих позивачу послуг відповідно до договору про надання правничої допомоги склала 8 000,00 грн; детальний опис наданих послуг до Акту № 337 за договором про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025, складений 12.01.2026; Виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо юридичної особи Адвокатського об`єднання «Апологет»; ордер серії ВС № 1381377 від 02.07.2025. 
Квитанцію на підтвердження оплати послуг адвоката суду не надано проте, з цього приводу суд вважає за необхідне врахувати правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, відповідно до якої витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).
Вирішуючи питання про стягнення судових витрат на правову допомогу, понесених позивачем, суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у вищевказаному розмірі з іншої сторони, оскільки цей розмір має бути доведений, документальнообґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Вирішуючи питання щодо розподілу понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує, що публічний інтерес до справи відсутній, справа належить до категорії незначної складності, має невелику ціну позову, справу розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження та правові позиції у цій категорії справ є усталеними, та доходить висновку, що заявлена ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» сума судових витрат на правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн є завищеною, непропорційною та неспівмірною з ціною позову. 
З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, виходячи із принципу співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатським об`єднанням на надання правової допомоги, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на професійну правничу допомогу, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача, з 8000,00 грн до 5 000,00 грн.
Керуючись статтями 7, 8, 12, 13, 141, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Частково задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за Договором № 1830321 про надання споживчого кредиту від 20.01.2020 у загальному розмірі 17 098,00 грн, з яких: 10 300,00 грн – борг за тілом кредиту; 5 562,00 грн – борг за відсотками; 1 236,00 грн - штраф.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 401,95 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00  грн. 
Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін по справі:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Кредит-Капітал", код ЄДРПОУ: 35234236, рахунок № НОМЕР_3 , банк отримувача АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», адреса: 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, 28 корпус;

Відповідач:  ОСОБА_1 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя: К.М. Скоринчук