Справа № 632/113/26
провадження № 2/632/524/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я 
іменем України

23 квітня 2026 р. м. Златопіль
Златопільський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Библіва С.В., за участю секретаря судового засідання Кузьменко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Златополі Лозівського району Харківської області цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,
ВСТАНОВИВ:

Представник позивача через підсистему Електронний суд звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами у розмірі 39 225,63 гривень, судових витрат у розмірі 2 662,40 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 13 000,00 грн. В обґрунтування позову позивач вказує, що:
18.06.2018 року між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний Договір № 014/0465/82/0254689 на наступних умовах: загальний розмір кредиту становить 16668,52 грн.; строк кредиту 24 місяці по 18.06.2020 зі сплатою обумовленої договором суми процентів. Підписанням договору відповідачка підтвердила, що вона ознайомлена з усіма його істотними умовами та їй була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Відповідачка неналежним чином виконувала свої договірні зобов`язання у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість яка становить 17546,58 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 8603,86 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 3885,97 грн.; заборгованість за пенею та/або штрафами – 3198,38 грн.; інфляційні збитки - 1422,76 грн.; 3% річних – 435,61 грн. 20.09.2021 було укладено договір № 114/2-19-F відповідно до якого АТ "РАЙФФАЙЗЕН БАНК» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 014/0465/82/0254689 від 18.06.2018. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 014/0465/82/0254689 від 18.06.2018. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідачки за договором № 014/0465/82/0254689 від 18.06.2018;
13.02.2019 року між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний Договір № 014/0465/82/91830978 на наступних умовах: загальний розмір кредиту становить 7996,89 грн.; строк кредиту 48 місяців по 13.02.2023 зі сплатою обумовленої договором суми процентів. Підписанням договору відповідачка підтвердила, що вона ознайомлена з усіма його істотними умовами та їй була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Відповідачка неналежним чином виконувала свої договірні зобов`язання у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість яка становить 21715,82 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 7379,51 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 12994,24 грн.; заборгованість за нарахованими процентами з дати відступлення права вимоги – 363,63 грн.; заборгованість за пенею та/або штрафами – 978,44 грн. 20.09.2021 було укладено договір № 114/2-19-F відповідно до якого АТ "РАЙФФАЙЗЕН БАНК» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 014/0465/82/91830978 від 13.02.2019. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 014/0465/82/91830978 від 13.02.2019. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідачки за договором № 014/0465/82/91830978 від 13.02.2019.
На підставі викладеного позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою судді Златопільського міськрайонного суду Харківської області від 09.02.2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано час для подання заяв по суті. Перше судове засідання, призначене на 18.03.2026 року було відкладено через відсутність відомостей про повідомлення про нього відповідачку на 23.04.2026 року шляхом розміщення оголошення.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позові вказав, що не заперечує проти заочного розгляду та просив розглянути справу за його відсутності.
Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час, місце і дату судового засідання була повідомлена належним чином, про причини не явки не повідомила. Відзив на позов не надала.
З урахуванням положень ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання не здійснювалось.
Розгляд справи здійснювався в порядку ст.ст.280-281 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд встановив факти та відповідні правовідносини.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи.
Письмовими матеріалами справи наявними в системі "Електронний суд" встановлено, що:
18.06.2018 року між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний Договір № 014/0465/82/0254689 на наступних умовах: загальний розмір кредиту становить 16668,52 грн.; строк кредиту 24 місяці по 18.06.2020 зі сплатою обумовленої договором суми процентів.
Випискою по рахунку АТ «Райффайзен Банк» підтверджено факт зарахування відповідачці коштів на виконання умов договору №014/0465/82/0254689 у розмірі 16668,52 грн.
20.09.2021 було укладено договір № 114/2-19-F відповідно до якого АТ "РАЙФФАЙЗЕН БАНК» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 014/0465/82/0254689 від 18.06.2018. 
10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 014/0465/82/0254689 від 18.06.2018.
Відповідачка належним чином не виконувала свої договірні зобов`язання у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість яка становить: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 8603,86 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 3885,97 грн.; заборгованість за пенею та/або штрафами – 3198,38 грн.; інфляційні збитки - 1422,76 грн.; 3% річних – 435,61 грн.
Зазначений договір підписано відповідачкою, що підтверджує факт погодження відповідачкою умов кредитування.
13.02.2019 року між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний Договір № 014/0465/82/91830978 на наступних умовах: загальний розмір кредиту становить 7996,89 грн.; строк кредиту 48 місяців по 13.02.2023 зі сплатою обумовленої договором суми процентів.
Випискою по рахунку АТ «Райффайзен Банк» підтверджено факт зарахування відповідачці коштів на виконання умов договору №014/0465/82/91830978 у розмірі 7996,89 грн.
20.09.2021 було укладено договір № 114/2-19-F відповідно до якого АТ "РАЙФФАЙЗЕН БАНК» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 014/0465/82/91830978 від 13.02.2019. 
10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 014/0465/82/91830978 від 13.02.2019. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідачки за договором № 014/0465/82/91830978 від 13.02.2019.
Відповідачка належним чином не виконувала свої договірні зобов`язання у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість яка становить: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 7379,51 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 12994,24 грн.; заборгованість за нарахованими процентами з дати відступлення права вимоги – 363,63 грн.; заборгованість за пенею та/або штрафами – 978,44 грн.
Зазначений договір підписано відповідачкою, що підтверджує факт погодження відповідачкою умов кредитування.
З розрахунку заборгованості за договорами слідує, що загальна заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» становить 39262,40 грн., з яких: 15983,37 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 16880,21 грн. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 363,63 грн. - заборгованість за нарахованими процентами з дати відступлення права вимоги; 4176,82 грн. - заборгованість за пенею та/або штрафами; 1422,76 грн. - інфляційні втрати; 435,61 грн. - 3% річних.
З вказаних розрахунків також слідує, що строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідачка не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, відсотки за користування коштами не сплачує.
Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.
За змістом ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», якщо згідно з актом цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України"Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Як передбачено статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).
Відповідно до частини 1 статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 ЦК України).
Як передбачено частиною 1 статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу(частина 2 статті 1050 ЦК України).
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Як передбачено частиною 1 статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно сплатив заборгованість за кредитним договором. Окрім того він жодним чином не спростував наявність заборгованості та з відзивом до суду не звертався.
Згідно з частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини 1, 6 статті 81 ЦПК України).

Враховуючи, що відповідачка не виконала свої зобов`язання, не повернула кредитні кошти у строк, встановлений договором, заборгованість підлягає стягненню з відповідачки не у повному обсязі, а саме, в розмірі тіл кредитів та відсотків.
Щодо стягнення заборгованості за пенею та/або штрафами, інфляційних збитків та 3 % річних, слід зазначити, що згідно ст. 625 ч.2 ЦК України, за змістом якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором чи законом.
Згідно п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Крім того, позивачем не враховано положення пункту 15 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, чинного у періоди з 20.03.2019 по 23.02.2022 та з 25.11.2020 по 23.02.2022, відповідно до якого у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», прийнятої відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», на усій території України встановлений карантин з 12 березня 2020 року, який, у свою чергу, постановами Кабінету Міністрів України був неодноразово продовжений (від 25 березня 2020 року № 338, від 20 травня 2020 року № 392, від 22 липня 2020 року № 641, від 26 серпня 2020 року № 760, від 13 жовтня 2020 року № 956, від 09 грудня 2020 року № 1236, від 17 лютого 2021 року № 104, від 21 квітня 2021 року № 405, від 23 лютого 2022 № 229, від 27 травня 2022 року № 630, від 19 серпня 2022 № 928).
Таким чином, наслідки невиконання цивільно-правових зобов`язань за договорами позики змінились. Зокрема, боржники за такими договорами звільняються від оплати штрафу, пені, трьох відсотків річних, інфляційних втрат та іншої відповідальності.
Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Отже, з аналізу вищевказаних норм вбачається, що неустойка та інші платежі, як захід відповідальності, за період включно із 12.03.2020 і на період дії карантину та тридцятиденний строк після його припинення або скасування, не нараховуються за кредитними договорами (договорами позики) і підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (на відміну від мораторію, який передбачає лише відстрочення).
Як вбачається з матеріалів справи ТОВ «Коллект Центр» нараховано 4176,82 грн. - заборгованість за пенею та/або штрафами; 1422,76 грн. - інфляційні втрати; 435,61 грн. - 3% річних. Позовні вимоги в цій частини задоволенню не підлягають, оскільки нарахування здійснено у вказані періоди дії карантину та воєнного стану.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд приходить до наступного.
У частині 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У частині 2 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
У частинах 4-6 статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано суду договір про надання правової допомоги, тарифи на послуги, заявку на надання юридичної допомоги, витяг з Акту про надання юридичної допомоги.
У постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що з аналізу частини 3 статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Як зазначено у додатковій постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 червня 2024 року у справі № 357/7395/20, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо.
Тобто у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 137 ЦПК України.
У додатковій постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною 4 статті 137 ЦПК України.
Крім того, згідно з пунктом 6 частини 1 статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Суд не знаходить підстав для стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу на користь позивача у розмірі 13000,00 гривень. Так, спираючись на обсяг та складність даної справи, достатність судової практики щодо спірних правовідносин, суд вважає, що надання/виконання послуг/робіт по даній справі не вимагало від адвоката істотних витрат часу та професійних здібностей, значної юридичної та технічної роботи. Для адвоката, який за своїм статусом має достатню правову кваліфікацію, цей спір є спором незначної складності.
Справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, є малозначною. Спір у цій справі відноситься до категорії спорів, що виникають при неналежному виконанні стороною умов договору, судова практика у спорах такого характеру є сталою. Матеріали справи не містять великої кількості доказів (з якими необхідно було ознайомитися та які необхідно було підготувати), а нормативне обґрунтування, що зазначене у позові, є типовим для спірних правовідносин.
Отже, зважаючи на обсяг фактично наданих/виконаних адвокатом послуг/робіт, рівень складності цієї справи, часткове задоволення позовних вимог, заявлений до відшкодування розмір витрат на правничу допомогу 13000,00 гривень не є обґрунтованим та не відповідає критерію розумності розміру таких витрат, а витрати у розмірі 5000,00 гривень є співмірними із складністю справи, наданими послугами, такий розмір витрат відповідає критеріям реальності та розумності і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Враховуючи часткове задоволення позову на 84,63%, відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2253,19 грн.
Керуючись ст.ст. 81, 141, 223, 258, 280, 282, 284, 289, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ КОЛЛЕКТ ЦЕНТР до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ КОЛЛЕКТ ЦЕНТР заборгованість:
- за кредитним договором № 014/0465/82/0254689 від 18.06.2018 року у розмірі 12489,83;
- за кредитним договором № 014/0465/82/91830978 від 13.02.2019 року у розмірі 20737,38 грн.;
- витрати по сплаті судового збору у сумі 2253,19 грн.;
- витрати на правову допомогу у розмірі 5000, 00 грн.
Всього з відповідачки на користь позивача стягнути 40480,40 грн. 
В іншій частині заявлених позовних вимог позивачеві відмовити у задоволенні.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивач, який брав участь у справі, але не був присутнім в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР", код ЄДРПОУ 44276926, адреса місцезнаходження: вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, м. Київ, 01133.
Відповідачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя:	  	С.  В.  Библів