625/35/26
Провадження № 3/625/16/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2026 р. с. Різуненкове

Коломацький районний суд Харківської області в складі судді Скляренка М.О., за участю секретаря Талавирі С.Г., розглянувши матеріали, що надійшли із відділення поліції № 1 Богодухівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області про притягнення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, індивідуальний податковий номер: НОМЕР_1 , працюючого кур`єром в ТОВ «Нова пошта», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за інкриміноване йому адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП, 

ВСТАНОВИВ:

29 січня 2026 року о 19 годині 15 хвилині по вулиці Корольова в селищі Коломак Богодухівського району Харківської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Дєо Ланос», державний номерний знак НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився відповідно до встановленого законом порядку із застосуванням газоаналізатора «DragerAlkotest 6820» ARLH- 0179, результат огляду 0,44‰. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги підпункту «а» пункту 2.9 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
06 квітня 2026 року захисником ОСОБА_1 адвокатом Шпіньовою О.М., діючою на підставі відповідного договору про надання правової допомоги та ордеру від імені та в інтересах свого клієнта, шляхом формування відповідного документа в системі «Електронний суд» до суду подані письмові заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, в яких захисником висловлена думка про відсутність інкримінованого ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП, і необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з тих підстав, що: 1) результат огляду 0,44‰, встановлений із застосуванням газоаналізатора «DragerAlkotest 6820», є недійсним та отриманим з порушенням вимог п. 3.3 настанови з експлуатації газоаналізатора «DragerAlkotest 6820», і поліцейські не запропоновали ОСОБА_1 повторно пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу, або ж пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я; 2) поліцейськими не повідомлено ОСОБА_1 про те, що строк експлуатації  газоаналізатора «DragerAlkotest 6820» значно вищий ніж передбачено настановою про його експлуатацію, а тому ОСОБА_1 був позбавлений можливості висловити свою незгоду з результатами огляду, проведеного поліцейським, і пройти такий огляд в найближчому закладі охорони здоров`я; 3) поліцейськими не повідомлено ОСОБА_1 про його право на ознайомлення з порядком застосування газоаналізатора та його основними характеристиками, строком експлуатації, датою введення в експлуатацію, тощо; 4) поліцейські не мали законних підстав вимагати проходження водієм ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, позаяк у останнього були відсутні ознаки алкогольного сп`яніння; 5) працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 суті складеного стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення, наслідків притягнення його до адміністративної відповідальності; 6) поліцейські не роз`яснили належним чином  ОСОБА_1 його права як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; 7) поліцейські не запропонували ОСОБА_1 пройти медичний огляд з метою виявлення стану сп`яніння в закладі охорони здоров`я.
В судовому засіданні ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення винним себе не визнав і надав свої пояснення в обґрунтування своєї позиції. Водночас він не заперечував проти тих обставин, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, у тому числі і щодо вживання ним слабоалкогольного напою приблизно за три години до настання тих подій, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. І, посилаючись на те, що працівниками поліції допущено низку порушень при складанні протоколу та оформленні інших матеріалів, просив закрити провадження у справі. 
Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Шпіньова О.М., у судовому засіданні, яке проводилося у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням адвокатом власних технічних засобів, висловила свою думку про відсутність в діях ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП, та необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав, викладених у письмових запереченнях, поданихнеюдо суду 06 квітня 2026 року шляхом формування відповідного документа в системі «Електронний суд» (а.с. 54-87). 
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх за правилами, визначеними ст. 252 КУпАП, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у тому числі з урахуванням усних та письмових пояснень захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд дійшов наступного висновку. 
Так, згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
У відповідності зі ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ч.ч. 1, 2 та 3 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, в точній відповідності з законом.
У відповідності зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
У відповідності з п. 2.9.а. Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Пунктом 2.5. Правил дорожнього руху передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративну відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Статтею 266 КУпАП визначено, що особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. 
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого Постановою КМУ від 17 грудня 2008 року №1103, у випадку відмови від проходження огляду на місці чи не погодження з результатами такого огляду водій направляється до відповідного закладу охорони здоров`я для проходження медичного огляду для визначення стану сп`яніння.
Пунктами 6 та 7 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735, також передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Таким чином системний аналіз вищевказаних правових норм, якими, зокрема, врегульований порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, дає підстави вважати, що такий огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів або ж лікарем відповідного закладу охорони здоров`я, до якого водій направляється для проходження медичного огляду для визначення стану сп`яніння, у випадку його відмови від проходження огляду на місці чи не погодження з результатами такого огляду.
Крім того, огляд на стан сп`яніння може відбуватися виключно тих водіїв, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння. Тобто огляд на стан сп`яніння може проводитися винятково у разі виявлення працівником поліції у водія транспортного засобу ознак алкогольного сп`яніння.
У відповідності з п.3 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 201 5 року №1452/735, ознаками алкогольного сп`яніння є: 1) запах алкоголю з порожнини рота; 2) порушення координації рухів; 3) порушення мови; 4) виражене тремтіння пальців рук; 5) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; 6) поведінка, що не відповідає обстановці. Вказаний перелік ознак алкогольного сп`яніння є вичерпним і розширеному трактуванню не підлягає.
Згідно із вимогами пункту 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року №1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. 
Згідно фактичних даних, зафіксованих у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №578693, складеному 29 січня 2026 року ПОГ СП Богодухівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області старшим капітаном поліції Кравченком Д.А., 29 січня 2026 року о 19 годині 15 хвилині по вулиці Корольова в селищі Коломак Богодухівського району Харківської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Дєо Ланос», державний номерний знак НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився відповідно до встановленого законом порядку із застосуванням газоаналізатора «DragerAlkotest 6820» ARLH- 0179, результат огляду 0,44‰. (а.с. 2). 
Вказані вище фактичні обставини у судовому засіданні не заперечувалися ОСОБА_1 та його захисником адвокатом Шпіньовою О.М., і такі обставини ніким не спростовані. 
Також, у графі 14 «Пояснення особи, яка притягається до адімністративної відповідальності по суті порушення» протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 власноручно зазначив, що згоден з фактичними даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення.
Крім того, слід зазначити, що згідно ст. 267 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, вилучення посвідчення водія, відсторонення водія від керування транспортним засобом, може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду.
Водночас, дії поліцейського, який складав протокол про адміністративне правопорушення та фіксував правопорушення, ніким не оскаржувалися у порядку, визначеному ст.267 КУпАП. 
За таких обставин, будь-які підстави ставити під сумнів відомості, які зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення, відсутні.
Таким чином, суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складений уповноваженою на те особою у відповідності із вимогами ст.ст. 256, 266 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджено ї наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 за №1408/27853). 
Викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчинення  ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, також підтверджуються дослідженим у судовому засіданні відеозаписом, здійсненним інспектором СРПП ВП № 1 Богодухівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області капітаном поліції Деркачем В.К. 29 січня 2026 року в проміжок часу із 19:16:38 по 20:05:17 із використанням портативного відеореєстратора, та зафіксованим на долученому до протоколу про адміністративне правопорушення дисковому носієві інформації (а.с. 12).
Оцінюючи зазначений вище доказ на предмет його відповідності критеріям належності та допустимості, суд вважає, що зафіксований на дисковому носієві інформації відеозапис є належним та допустимим доказом з наступних підстав.
Відповідно до ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію» поліцією в своїй діяльності застосовуються технічні прилади та технічні засоби, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису. Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Згідно п. 3 розділу 1 та п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ 18 грудня 2018 року за № 1026, кінозйомка та відеозапис - процеси фіксації динамічних властивостей об`єктів, подій, явищ за допомогою кіно- або відеокамери. Кінозйомка проводиться на фотоматеріалах, відеозапис - на цифрових носіях інформації. До технічних приладів і технічних засобів що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, що застосовуються органами та підрозділами поліції відносяться зокрема: автомобільна система технічних приладів і технічних засобів фото- і кінозйомки, відео-, аудіо запису; відеореєстратор; портативний відеореєстратор,; стаціонарна система технічних приладів і технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. 
Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
Як вже зазначалося, згідно ч.2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. 
Зафіксована на відеозаписі інформація є логічною, послідовною, узгодженою із іншими наявними у матеріалах справи доказами, а тому суд ставиться до неї як до достовірної і такої, що в достатній мірі та об`єктивно підтверджує обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Що стосується доводів адвоката Шпіньової О.М. з приводу порушення термінів експлуатації газоаналізатора «DragerAlkotest 6820», із застосуванням якого було проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння, суд зазначає наступне.
Так, п. 1 та п. 3 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, та які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 01 січня 2016 року, засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.
Пунктом 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» визначено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.
Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженого типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01 січня 2016 року.
Таким чином, газоаналізатори виробництва компанії «Drager Safety AG & Co, KGaA, Німеччина», що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747 і становить 1 рік.
Згідно свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатора «Alcotest 6820» зав. № ARLH- 0179 виробник «Drager Safety AG & Co, KGaA Німеччина», яким 29 січня 2026 року був протестований ОСОБА_1 , пройшов повірку 18 вересня 2025 року і за її результатами такий засіб відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019 Метрологія. Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та видихуваному повітрі. Методика повірки Розділ експлуатаційної документації. Це свідоцтво чинне до 18 вересня 2026 року. 
Отже, огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 було проведено поліцейськими із застосуванням сертифікованого приладу газоаналізатор Drager Alcotest 6820, термін повірки (калібрування) якого не сплинув на час огляду. 
До інших доводів адвоката Шпіньової О.М., викладених у письмових запереченнях на протокол, щодо допущених поліцейськими порушень, пов`язаних, зокрема, із не роз`ясненням ОСОБА_1 його прав та обов`язків, і відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП, та необхідності закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, суд ставиться критично, позаяк такі доводи не узгоджуються із наявними в матеріалах справи доказами та з`ясованими судом фактичними обставинами справи.
Так, аргументуючи заперечення на протокол про адміністративне правопорушення адвокат Шпіньова О.М. зазначила про те, що поліцейські при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не роз`яснили ОСОБА_1 його права та обов`язки, внаслідок чого останній був позбавлений можливості скористатися правовою допомогою адвоката, що, в свою чергу, призвело до інших численних порушень, у тому числі використання несправного газоаналізатора.
Водночас, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, у відповідному його пункті є проставлений ОСОБА_1 його особистий підпис на підтвердження того, що йому роз`яснені права і обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а у пункті 14 протоколу міститься запис «Згоден», зроблений особисто ОСОБА_1 , яким засвідчено його згоду із всіма обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення. 
Крім того будь-які фактичні дані про те, що ОСОБА_1 на час складання протоколу про адміністративне правопорушення не погоджувався з його змістом та фактичними обставинами інкримінованого адміністративного правопорушенні, або ж із діями працівників поліції, які вважалися б ним неправомірними, в матеріалах справи відсутні. 
Суд також вважає за доцільне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав на те, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). 
Крім вищевказаних досліджених у судовому доказів, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №578693, складеного 29 січня 2026 року ПОГ СП Богодухівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області старшим капітаном поліції Кравченком Д.А. та дискового носія інформації із збереженим на ньому відеозаписом, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується також: актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеним ПОГ СП Богодухівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області капітаном поліції Кравченком Д.А. (а.с. 3); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного інспектором СРПП ВП № 1 Богодухівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області капітаном поліції Деркачем В.К. (а.с. 4); роздруківкою результатів проведеного за допомогою приладу «Drager Alkotest 6820» тесту за №398 (а.с. 5); рапортом, адресованим ПОГ СП Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області капітаном поліції Дениса Кравченка начальнику ВП № 1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області полковнику поліції Юрію Юрченку, яким поліцейський повідомив начальника ВП № 1 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області Юрія Юрченка про обставини виявленого правопорушення (а.с. 6); копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА №6586783 (а.с. 6), винесеною 29 січня 2026 року інспектором ВП № 1 (м.Валки) Богодухівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області капітаном поліції Деркачем В.К., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 121 КУпАП.
Усі вищевказані докази у розумінні ст.251 КУпАП суд визнає належними, допустимими, та такими, які «поза розумним сумнівом» підтверджують наявність вини ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. 
Таким чином, вина ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення доведена повністю і вчинене ним протиправне діяння суд кваліфікує за ч.1 ст.130 КУпАП як керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення відсутні.
За правилами, визначеними ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
За таких обставин, для забезпечення досягнення закріпленої ст. 23 КУпАП мети виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також для запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами, доцільним є, з урахуванням вищевказаних обставин, застосувати до правопорушника адміністративне стягнення згідно санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Також, суд вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_1 судовий збір в справі про адміністративне правопорушення.
Так, у відповідності до вимог ст. 40-1 КУпАП у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Згідно Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 7, 8, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, суд 

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, індивідуальний податковий номер: НОМЕР_1 , працюючого кур`єром в ТОВ «Нова пошта», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Перерахувати зазначену суму штрафу на користь держави за реквізитами: отримувач коштів -ГУК Харківської області /Харківобл/ 21081300; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37874947; банк отримувача: казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача -UA168999980313020149000020001; код класифікації доходів бюджету -21081300.
У відповідності з ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Стягнути із  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, індивідуальний податковий номер: НОМЕР_1 , працюючого кур`єром в ТОВ «Нова пошта», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок, зарахувавши кошти до Державного бюджету України за реквізитами: отримувач коштів ГУК у місті Києві/22030106; код ЄДРПОУ: 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету 22030106. 
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Коломацький районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя  М.О. Скляренко