Справа № 569/11370/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2026 року 
Рiвненський мiський суд Рівненської області 
в особi головуючої суддi Панас О.В.
при секретарі судового засідання Алексейчук Ю.М.
з участю:
позивача ОСОБА_1 
представника позивача -адвоката Пухи Д.А. 
відповідача ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засiданнi в мiстi Рiвному у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики , - 
в с т а н о в и в:
У провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики.
Просив стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) грошові кошти у сумі 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень, що у доларовому еквіваленті за період 2022-2023 років становить 6 850 (шість тисяч вісімсот п`ятдесят) доларів CША. 
Свої вимоги обґрунтовує тим, що він, ОСОБА_1 , в період із серпня 2022 року по квітень 2023 року позичив (передав) ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 грошові кошти у сумі 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень, що у доларовому еквіваленті за період 2022-2023 років становить 6 850 (шість тисяч вісімсот п`ятдесят) доларів США.
Дана позика підтверджується розпискою від 24.01.2025 року, яка була написана ОСОБА_2 власноручно.          На словах відповідач обіцяв повернути позику до 31.01.2025 року, проте, не повернув її ні у визначений термін, ні до цього часу. На його вимоги про повернення суми позики відповідач реагує постійними проханнями відтермінувати повернення на день, два, тиждень тощо. Вказане змусило його звернутися за захистом порушеного права до суду, оскільки дана сума є значною для його сімейного бюджету, а, крім того, він являється особою з інвалідністю внаслідок війни II групи (втратив руку), а тому час від часу потребує лікування та проходження курсу реабілітації.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Пуха Д.А., який діє згідно ордеру серії ВК №1174487 від 04.06.2025 р., підтримали позов у межах його доводів та просили задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав , підтвердив, що кошти отримав на замовлення запчастин, позивачу не повернуті. Просив суд розстрочити виконання рішення.
Ухвалою суду від 06.06.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики, призначено розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін. Ухвалою суду від 30.07.2025 постановлено замінити засідання у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики, для розгляду по суті підготовчим засіданням та проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 06.10.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті з викликом учасників справи. 
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, та оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. 
За змістом частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до положень статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
У відповідності до положень статті 11 ЦК України за своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.
За своєю суттю договір чи розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який підтверджує укладення договору, визначає його умови, а також засвідчує отримання позичальником від кредитора певної грошової суми або речей.
Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки.
Такого правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18).
Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або речей, у разі відсутності цієї істотної умови договір вважається неукладеним. Сам по собі факт підписання сторонами тексту договору, без передання грошей або речей, не породжує у майбутнього позичальника обов`язку повернути обумовлену угодою суму грошей або кількість визначених родовими ознаками речей.
Таким чином, факт отримання позичальником грошових коштів, момент їх отримання (як певний проміжок часу) є обов`язковою та істотною умовою договору позики, яку повинен встановити суд у справах цієї категорії.
Відповідно до ч.2 ст. 545 ЦК України, якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання , повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. 
За ст. 530 ЦК України, Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Судом встановлено, що згідно розписки від 24.01.2025 року, ОСОБА_2 в період з серпня 2022 р. по квітень 2023 р., отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в борг в розмірі 250 0000 ( двісті п`ятдесят тисяч ) грн., що у доларовому еквіваленті за період 2022-2023 років становить 6 850 (шість тисяч вісімсот п`ятдесят) доларів CША., які зобов`язувався повернути в повному обсязі. Дана позика є безвідсотковою.
Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).           
Договір позики від 24.01.2025 року (оформлений у вигляді простого письмового договору - розписки про отримання коштів) свідчить про отримання відповідачем позики від позивача, даний договір також вказує про суму боргу, проте, відповідач умови договору позики не виконав і гроші позивачу не повернув. Будь-яка інша угода про виконання цього договору позики, доповнення чи зміну умов договору, сторонами не складалася. 
Боргова розписка в оригіналі надана та оглянута судом в судовому засіданні 26.03.2026, приєднана до матеріалів справи, що також слугує підтвердженням невиконання боржником свого зобов`язання в повному об`ємі. 
Таким чином, суд приходить до висновку, що сукупністю достовірних та належних доказів підтверджується укладення між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договору позики, за яким ОСОБА_2 взяв у борг 250000,00 грн., які станом на теперішній час не були повернуті позичальником.
Оскільки позика не повернута, то виникла заборгованість у відповідача перед позивачем, яка підлягає до стягнення у сумі 250 000,00 грн. , що у доларовому еквіваленті за період 2022-2023 років становить 6 850 доларів США рішенням суду.
Відповідно суд приходить до висновку що позовна заява підлягає до задоволення..
У відповідності до ст. 141 ЦПК , якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.    
Позивач є особою з інвалідністю ІІ групи і має право на пільги , встановлені законодавством України для ветеранів війни-осіб з інвалідністю внаслідок війни з 06.09. 2023р, згідно посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого 19.07.2024 УПСЗН ВК РМР, у зв`язку з чим звільнений від сплати судового збору при пред`явленні позову до суду.   Таким чином з відповідача підлягає до стягнення судовий збір в сумі 2500,00 грн. в прибуток державного бюджету. 
Відповідно до ч.1 ст.267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. 
Відповідач ОСОБА_2 просить суд розстрочити виконання рішення.
З урахуванням положень ч. 1 ст. 267 ЦПК України, клопотання відповідача , суд вважає за можливе розстрочити виконання судового рішення на загальну суму 250 000,00 грн., встановивши наступний порядок виконання - щомісячне стягнення боргу з відповідача на користь позивача в рівних частинах терміном на 12 місяців, після набрання рішенням законної сили до повного виконання рішення суду. 
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12,81,141, 264-268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд ,– 
в и р і ш и в:  
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики, задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , грошові кошти у сумі 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп., що у доларовому еквіваленті за період 2022-2023 років становить 6 850 (шість тисяч вісімсот п`ятдесят) доларів CША.
Стягнути з ОСОБА_2 в прибуток держави судовий збір в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп.
Розстрочити ОСОБА_2 виконання рішення суду щодо стягнення коштів в розмірі 250 000,00 грн., встановивши наступний порядок виконання - щомісячне стягнення боргу з відповідача на користь позивача в рівних частинах терміном на 12 місяців, після набрання рішенням законної сили до повного виконання рішення суду. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. 
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Повний текст рішення виготовлено 07.04.2026 . 

Суддя О.В.Панас