ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2026	м. Дніпро	Справа № 904/7079/25	

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудь І.А., розглянув спір
за позовом Комунального підприємства "Жовтоводськтепломережа" Жовтоводської міської ради, м. Жовті Води, Дніпропетровська область  
до Фізичної особи-підприємця Маленко Євгенії Валеріївни, м. Жовті Води, Дніпропетровська область
про стягнення заборгованості у сумі 59 115 грн 18 коп. 

Суддя Рудь І.А.
Без повідомлення (виклику) учасників справи.

СУТЬ СПОРУ:
Комунальне підприємство "Жовтоводськтепломережа" Жовтоводської міської ради звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Фізичної особи-підприємця Маленко Євгенії Валеріївни заборгованість у сумі 59 115 грн 18 коп., з яких: 53 894 грн 33 коп. - основний борг, 1 332 грн 95 коп. - пеня, 1 095 грн 57 коп. - 3% річних, 2 792 грн 33 коп. - інфляційні втрати.
Судові витрати позивач просить покласти на відповідача. 
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов типового індивідуального договору № 6-Т/24 про надання послуги з постачання теплової енергії від 01.10.2024 у період з 01.10.2024 по 24.03.2025, в частині своєчасної оплати вартості наданих позивачем послуг.

Ухвалою господарського суду від 22.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними в матеріалах справи документами. 

Господарський суд наголошує на тому, що ухвала суду від 22.12.2025 завчасно надіслана відповідачу за його місцезнаходженням, згідно матеріалів справи та за інформацією з Єдиного державного демографічного реєстру, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958.
06.01.2026 на адресу суду повернувся конверт з копією ухвали від 22.12.2025, що направлялася на адресу відповідача.
Відповідно до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.
У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
За визначенням п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
При цьому, господарським судом врахована правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Крім того, 16.02.2026 представником Фізичної особи-підприємця Маленко Євгенії Валеріївни адвокатом Сербіним Б.О. було подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи, в якій останній просив надати час для підготовки та подачі відзиву.
Проте, станом на момент винесення рішення, відповідач не скористався правом на надання відзиву на позов.
З урахуванням вищевикладеного, господарський суд вважає можливим розглянути справу за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч. 9 ст. 81, ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, - 

ВСТАНОВИВ:
Предметом доказування у даній справі є обставини, пов`язані з наданням послуг теплопостачання, їх обсягом та вартістю, а також наявністю підстав для стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію у заявленому розмірі, а також наявність підстав для застосування наслідків прострочення виконання відповідачем грошових зобов`язань у вигляд стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних. 

Звертаючись з даним позовом, позивач вказує на те, що відповідач отримав в користування на умовах оренди нерухоме майно площе. 67,5 кв.м. розташоване за адресою: м. Жовті Води , вул. Хмельницького,33/ 28 на підставі договору оренди №17 від 18.12.2023 укладеним між Управлянням житлово-комунального господарства, капітального будівництва, комунальної власності та регулювання земельних відносин Жовтоводської міської ради-власником та ФОП Є. В.Маленко.
11.07.2024 Управління ЖКГ Жовтоводської міськради повідомило позивача про наявність договору оренди з ФОП Є.В. Маленко.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/5493/24 від
26.02.2025, яке набрало законної сили 24.03.2025, договір оренди №17 від 18.12.2023 укладеним між Управлянням житлово-комунального господарства, капітального будівництва, комунальної власності та регулювання земельних відносин Жовтоводської міської ради-власником та ФОП Є. В. Маленко було розірвано.
Акт приймання-передачі нерухомого майна між орендарем та орендодавцем не підписувався.
Спірне приміщення знаходиться на 1 поверсі 3-х поверхового багатоквартирного житлового будинку. Система опалення – спільна з системою опалення житлового будинку. Прибор обліку теплової енергії в будинку відсутній. Позивач щорічно поставляє теплову енергію до даного будинку.
30.09.2024 позивачем було направлено поштою на адресу відповідача індивідуальний договір №6-Т24 про надання послуги з постачання теплової енергії від 01.10.2024 та заяву приєднання до договору. 
Даний договір є публічним договором приєднання з урахуванням ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України з метою надання послуг з постачання теплової енергії Споживачу. 
Цей договір є опублікованим 21.10.2021 на офіційному веб-сайті КП«Жовтоводськтепломережа» ЖМР. 
01.10.2024 між Комунальним підприємством "Жовтоводськтепломережа" Жовтоводської міської ради (далі-виконавець) та Фізичною особою-підприємцем Маленко Євгенією Валеріївною (далі - споживач) укладено типовий індивідуальний договір №6-Т/24 про надання послуги з постачання теплової енергії.
Згідно п.5 умов зазначеного договору Виконавець зобов`язується надавати Споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а Споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, визначених договором, згідно встановлених тарифів.
Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії,спожитої у будинку для потреб опалення ,визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та складається з: 
- обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача безпосередньо;
- частини обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будинку;
- та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньо будинкових систем опалення. 
Відповідно до п.11 зазначеного договору, обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розраховуються відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018р.№315. 
Згідно з п. 30 зазначеного договору, споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з: 
- плати за послугу,визначеної відповідно до Правил наданні послуги з постачання теплової енергії,затверджених постановою Кабінету міністрів України від 21.08.2019р. №839,в редакції постанови КМУ від 08 вересня 2021р. 31022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання; 
- плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем відповідно до п.31 зазначеного договору, вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.
Відповідно до п. 32 зазначеного договору, розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Виконавець послуги формує та надає рахунок на оплату спожитої послуги та акт надання послуг з постачання теплової енергії Споживачу не пізніше, ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу. Рахунок та акт надається на паперовому носії. На вимогу або за згодою Споживача рахунок та акт може надаватися в електронній формі, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків Споживачів.
Відповідно до п.34 договору: Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця, не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення оплати за спожиту послугу.
Надання Відповідачу послуги в період опалювальних сезонів підтверджується: Актом КП «Жовтоводськепломережа» ЖМР від 06.11.2024, листом КП «ВЖРЕО`ЖМР від 26.11.2024.
Так, в період з 01.10.2024 по 24.03.2025 позивач надав відповідачу послуги з постачання теплової енергії на загальну суму 53 894,33грн. 
Станом на 31.03.2025, відповідачем заборгованість за отримані послуги з постачання теплової енергії не сплачена та складає 53 894,33 грн, що підтверджується рахунком №14- 0001460 від 31.10.2024р., Актом №14-0001438 здачі-прийняття послуг; рахунком №14- 0001577 від 29.11.2024р., Актом №14-0001577 здачі-прийняття послуг; рахунком №14- 0001754 від 31.12.2024р., Актом №14-0001754 здачі-прийняття послуг; рахунком №14- 0000300 від 31.01.2025р., Актом №14-0000300 здачі-прийняття послуг; рахунком №14- 0000632 від 28.02.2025р., Актом №14-0000632 здачі-прийняття послуг; рахунком №14- 0000873 від 31.03.2025р.,Актом 14-0000873 здачі-прийняття послуг.
Вказані рахунки та акти надсилалися поштовим зв`язком на адресу споживача, що підтверджується долученими до матеріалів справи описами вкладення, поштовими накладними та фіскальними чеками. 
Крім того, за несвоєчасну оплату позивач нарахував відповідачу пеню в розмірі 0,01 % суми боргу за кожний день прострочення на загальну суму 1 332,95 грн., яка передбачена умовами вказаних договорів, а також інфляційні витрати в розмірі 2 792,33 грн та 3% річних в розмірі 1 095,57 грн, відповідно до вимог ст.625 Цивільного кодексу України .
Вказані обставини і є причиною виникнення даного спору.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, з огляду на таке. 

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина 1 статті 193 Господарського кодексу України, чинний на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.
Відповідно до статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.
З наведеного вбачається, що постачання теплової енергії має здійснюватися на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії, укладеного між споживачем та енергопостачальною організацією.
В свою чергу, оскільки користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі - продажу теплової енергії, то на споживача покладено обов`язок укласти договір з теплопостачальною організацією. 
Виникнення цивільних прав та обов`язків підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату таких послуг, а споживач отримує такі послуги, оскільки від мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлявся (не відключався), та має здійснювати оплату виставлених рахунків. 
Частиною 1 статті 19 "Про житлово-комунальні послуги" визначалось, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
Відповідно до частини 5 статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.
Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Комунальним підприємством "Жовтоводськтепломережа" Жовтоводської міської ради
як виконавцем послуг 21.10.2021 на своєму офіційному сайті було розміщено Типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання.
Таким чином, з 01.10.2024 між Комунальним підприємством "Жовтоводськтепломережа" Жовтоводської міської ради (далі-виконавець) та Фізичною особою-підприємцем Маленко Євгенією Валеріївною (далі - споживач) укладено типовий індивідуальний договір №6-Т/24 про надання послуги з постачання теплової енергії.
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України). 
Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

З урахуванням приписів пункту 34 договору, строк оплати поставленої теплової енергії в розмірі 53 894,33 грн є таким, що настав.
Доказів сплати відповідачем заборгованості в зазначеному розмірі суду не надано.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог щодо стягнення з відповідача за користь позивача заборгованості за поставлену теплову енергію в розмірі 53 894,33 грн.

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Позивачем нараховані та заявлені до стягнення з відповідача на свою користь 1 095,57 грн 3% річних за загальний період з 02.12.2024 по 31.10.2025 та 2 792,33 грн інфляційних втрати за загальний період з 02.12.2024 по 31.10.2025.
Перевіривши розрахунки 3% та інфляційних втрат, судом встановлено, що суми 3% річних та інфляційних втрат розраховані позивачем відповідно до вимог діючого законодавства та договору. 
За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача 1 095,57 грн 3% річних та 2 792,33 грн інфляційних втрат.

За змістом ст.ст. 549, 551 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або iнше майно, якi боржник повинен передати кредиторовi у разi порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у вiдсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме i нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмiр встановлюється договором або актом цивiльного законодавства. 
Згідно зі ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштiв сплачують на користь одержувачiв цих коштiв за прострочку платежу пеню в розмiрi, що встановлюється за згодою сторiн. 
Відповідно до ч.6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом, або договором, припиняється через 6 місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. 
В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.
У відповідності до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Згідно з частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 45 договору у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми.
Нарахування пені починається з першого робочого дня, що настає за останнім днем граничного строку внесення плати за послугу.
За приписами Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань” розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки і відповідно, якщо розмір пені, встановлений договором, є меншим від подвійної облікової ставки НБУ застосовується розмір пені встановлений договором.
Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 1 332,95 грн за загальний період прострочення з 01.05.2025 по 31.10.2025.
Перевіривши розрахунок пені, судом встановлено, що сума пені розрахована позивачем відповідно до вимог діючого законодавства та договору. 
За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача пені у сумі 1 332,95 грн.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи викладене господарський суд дійшов до висновку про те, що є правомірними та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 59 115 грн 18 коп., з яких: 53 894 грн 33 коп. - основний борг, 1 332 грн 95 коп. - пеня, 1 095 грн 57 коп. - 3% річних, 2 792 грн 33 коп. - інфляційні втрати.
З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.
Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 165, 232, 233, 236-238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з Фізичної особи-підприємця Маленко Євгенії Валеріївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства "Жовтоводськтепломережа" Жовтоводської міської ради (52204, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Березнева, буд. 42, ідентифікаційний код 23645975) 53 894 грн 33 коп. - основний борг, 1 332 грн 95 коп. - пеню, 1 095 грн 57 коп. - 3% річних, 2 792 грн 33 коп. - інфляційні втрати та 2 422,40 грн - витрат зі сплати судового збору.
Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.
Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду. 
Повне рішення складено 05.03.2026.

Суддя І.А. Рудь