Справа № 214/3737/25
1-кп/214/380/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2026 рокуСаксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: 
головуючого - судді ОСОБА_1 
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , 

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні, у м. Кривому Розі обвинувальний акт у кримінальному провадженні провадженні №12025041750000490 від 11.04.2025 відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянину України, з середньо-спеціальною освітою, одруженому, офіційно не працевлаштованому, який на утриманні неповнолітніх (малолітніх) осіб не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимому 
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України 
та угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 , 
сторони кримінального провадження : прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,

Встановив: 

ОСОБА_3 , постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 січня 2025 року по справі № 214/427/25, яка вступила в законну силу 03 лютого 2025 року, визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строком на один рок.
В подальшому, ОСОБА_3 будучи позбавленим права керувати транспортним засобом, умисно, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, діючи умисно, без посвідчення водія достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду, будучи ознайомленим з нею, з метою невиконання постанови суду, що набрала законної сили, щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість їх виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, умисно не виконав постанову суду, що набрала законної сили, за наступних обставин.
Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 22.01.2025, ОСОБА_3 будучи позбавленим права керувати транспортним засобом, умисно, з метою невиконання постанов суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість їх виконати, діючи із прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванні місці сів за кермо транспортного засобу «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1 .
У подальшому, ОСОБА_3 реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, використовуючи вказаний транспортний засіб в особистих цілях, здійснював керування останнім.
Так, 22.01.2025 о 22:00 в м. Кривий Ріг, вул. Соборності у Металургійному районі м. Кривого Рогу ОСОБА_3 здійснював керування транспортним засобом «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. У зв`язку з чим відносно ОСОБА_3 складено протоколи про адміністративні правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.
У подальшому, постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 січня 2025 року по справі № 210/307/25, яка вступила в законну силу 04 лютого 2025 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього штраф у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Крім цього, 22.01.2025 о 23:40 у місті Кривий Ріг, у Покровському районі, по вул. Бориса Грінченка біля будинку №27 водій ОСОБА_3 здійснював керування транспортним засобом «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. У зв`язку з чим відносно ОСОБА_3 складено протоколи про адміністративні правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.
У подальшому, постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 січня 2025 року по справі № 212/427/25, яка вступила в законну силу 03 лютого 2025 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього штраф у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 21.03.2025, ОСОБА_3 будучи позбавленим права керувати транспортним засобом, умисно, з метою невиконання постанов суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість їх виконати, діючи із прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванні місці сів за кермо транспортного засобу «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1 .
У подальшому, ОСОБА_3 реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, використовуючи вказаний транспортний засіб в особистих цілях, здійснював керування останнім.
Так, 21.03.2025 о 15:22 по вул. Покровська, буд. 29 у Саксаганському районі м. Кривого Рогу ОСОБА_3 здійснював керування транспортним засобом «Volkswagen Passat» реєстраційний номер НОМЕР_1 не маючи права керування таким транспортним засобом. У зв`язку з чим відносно ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 130 КУпАП.
Умисні дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 належить кваліфікувати за ч.1 ст.382 КК України, за ознаками: умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.
Між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості. 
Прокурор в підготовчому судовому засіданні підтримав угоду про визнання винуватості та просив її затвердити, призначивши обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст.382 КК у вигляді 2 ( двох) років позбавлення волі та звільнити останнього від відбування покарання із застосуванням ст.75, 76 КК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що суть обвинувачення йому зрозуміла, вину визнав повністю, розкаявся. 
Крім того, зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.382 КК України, який відноситься до нетяжкого злочину.
Також, зазначив, що він розуміє надані йому законом права та наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки їх не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згоден з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні даної угоди.
Захисник обвинуваченого – адвокат ОСОБА_5 вважав за можливе затвердити угоду про визнання винуватості.
Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, заслухавши думку сторін судового провадження, які просили суд затвердити угоду про визнання винуватості, суд дійшов висновку про доцільність затвердження цієї угоди з наступних підстав.
При проведенні підготовчого судового засідання судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє: права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання; інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки невиконання угоди, відповідно до ст. 476 КПК України.
Суд також переконався у добровільності укладення прокурором та обвинуваченим угоди і що вона не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь - яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
Умови угоди не суперечать вимогам закону та відповідають інтересам суспільства, який полягає у швидкому здійсненні правосуддя, призначенні особі узгодженого покарання, запобігання вчинення обвинуваченим та іншими особами кримінальних правопорушень.
Умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Добровільність укладення угоди у суду не викликає жодних сумнівів.
Виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань є цілком можливим.
Судом встановлено фактичні підстави для визнання винуватості ОСОБА_3 у зв`язку з чим дії обвинуваченого було правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 382 КК України за ознаками: умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.
Покарання сторонами угоди визначено відповідно до положень статей 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого обвинувачення, а саме: його класифікації за ст. 12 КК України, особливостей і обставин вчинення; форми вини, мотиву і мети, способу, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали; даних про особу обвинуваченого та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений у судовому засіданні розкаявся у вчиненому, що є обставиною, яка пом`якшує покарання.
Обставин, які відповідно до положень ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено..
Згідно ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості , суд призначає покарання , узгоджене сторонами угоди.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне, призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості, у виді 2 років позбавлення волі, однак із застосуванням ст.75,76 КК України, без ізоляції від суспільства.
Суд, переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69-1 КК України, судом не встановлено.
Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 314, 369, 371-374, 473-476 КПК України, суд, - 

Ухвалив:

Затвердити угоду від 23 квітня 2025 року про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 по кримінальному провадженню №12025041750000490 від 11.04.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України 
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України 
Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 382 КК України у виді 2 ( двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 1 ( один ) рік. 
Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази відсутні.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Роз`яснити обвинуваченому його захиснику та потерпілому право подати клопотання про помилування, право на ознайомлення із журналом судового засідання і на подання на нього письмові зауваження. 

Суддя: ОСОБА_1