УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №285/5332/25 Головуючий у 1-й інст. Сташків Т. Г. 
Номер провадження №33/4805/131/26
Категорія ч.1 ст.130,ч.5 ст.126 КУпАП Доповідач Григорусь Н. Й. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2026 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Григорусь Н.Й., за участі: захисника – адвоката Горбань М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 13 листопада 2025 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та ч. 5 ст. 126 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Постановою Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 13 листопада 2025 року об`єднано в одне провадження справи № 285/5332/25 та № 285/5334/25, справі присвоєно № 285/5332/25. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 грн із позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років без оплатного вилучення транспортного засобу. Також, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду, 21 вересня 2025 року о 00-24 год ОСОБА_1 по вул. Житомирській у м. Звягелі керував транспортним засобом мотоциклом MH250GY, р.н.з. НОМЕР_1 , без права керування таким транспортним засобом, тобто не маючи права керування транспортними засобами. Дане правопорушення вчинено повторно, чим порушив вимоги п. 2.1а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Крім того, 21 вересня 2025 року о 00-24 год ОСОБА_1 по вул. Житомирській у м. Звягель керував транспортним засобом мотоциклом MH250GY, р.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням газоаналізатора Алкотестер «Драгер» (результат 0,34 проміле). Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9.а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_1 21 листопада 2025 року подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати, закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративних правопорушень. Однак, апеляційна скарга не містить жодного обґрунтування, в чому саме полягає незаконність оскарженої постанови та на які обставини необхідно звернути увагу апеляційному суду при розгляді справи. 
01 грудня 2025 року до апеляційного суду надійшла заява захисника ОСОБА_1 - адвоката Шох К.А. про ознайомлення з матеріалами справи у дистанційному режимі.
Апеляційним судом на виконання п. 130 Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи внесено до автоматизованої системи документообігу суду РНОКПП/код ЄДРПОУ сторони у справі (захисника Шох К.А.) та забезпечено сканування відповідних матеріалів справи №285/5332/25 і долучено їх до матеріалів електронної судової справи, зокрема і відеодоказів.
Заслухавши пояснення захисника – адвоката Горбань М.М., яка апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити, вказала, що працівниками поліції були порушені вимоги закону, оскільки ОСОБА_1 є неповнолітнім, а відомостей про участь законного представника неповнолітнього не має, чим було порушено право останнього на захист, що суперечить положенням ст. 270 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши апеляційну скаргу, доходжу наступного висновку.
Згідно вимог пункту 2.1 а) Правил дорожнього руху України - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
За змістом ч. 2 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Положеннями ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою-четвертою цієї статті.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а у разі незгоди особи на проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Згідно зі ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2.1. а), п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статтей 283, 284 КУпАП.
Як правильно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується:
протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 460268 від 21 вересня 2025 року, згідно якого 21 вересня 2025 року о 00-24 год ОСОБА_1 по вул. Житомирській у м. Звягелі керував транспортним засобом мотоциклом MH250GY, р.н.з. НОМЕР_1 без права керування таким транспортним засобом, тобто не маючи права керування транспортними засобами, порушив п. 2.9.а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП;
електронним витягом з бази Armor про складення щодо ОСОБА_1 протоколу серії ЕПР1 №229649 від 25 січня 2025 року за ч. 2 ст. 126 КУпАП;
копією постанови Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області у справі № 285/594/25 від 11 лютого 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 126 КУпАП;
протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 460262 від 21 вересня 2025 року, згідно якого 21 вересня 2025 року о 00-24 год ОСОБА_1 по вул. Житомирській у м. Звягель керував транспортним засобом мотоциклом MH250GY, р.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням газоаналізатора Алкотестер «Драгер» - результат 0,34 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9.а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП;
чеком тестування на алкоголь №1071 від 21 вересня 2025 року, результат тесту становить 0,34 проміле;
розписками про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, та про інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу від 21 вересня 2025 року;
актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, за змістом якого у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння у вигляді різкого запаху алкоголю з порожнини рота та тремтіння пальців рук, результат огляду 0,34 проміле;
направленням ОСОБА_1 до Звягельської багатопрофільної лікарні на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 21 вересня 2025 року;
відеозаписом фіксації обставин події.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що суддя місцевого суду надав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Висновки суду першої інстанції апеляційна скарга не спростовує.
На наявному в матеріалах справи відеозаписі з нагрудної камери поліцейського об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З відеозапису вбачається, що працівники поліції здійснюють переслідування мотоцикла у комендантську годину. Встановили особу водія вищевказаного транспортного засобу – ОСОБА_1 . На запитання поліцейських чи вживав той алкоголь, ОСОБА_1 підтвердив вживання пива, погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Alcotest Drager 6820», результат якого показав позитивну пробу 0,34 проміле, що перевищує цифровий показник 0,2 проміле алкоголю в крові, встановлений п. 7 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015. 
ОСОБА_1 погодився з результатом огляду, чек тестування спеціальним засобом та протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП підписав без будь-яких зауважень. У письмових поясненнях у протоколах вину визнав, зазначивши, що таке більше не повториться. Від керування транспортним засобом відсторонений.
Крім того встановлено, що ОСОБА_1 не мав посвідчення водія відповідної категорії та раніше притягувався до відповідальності за аналогічне порушення, тому відносно нього також складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП, з яким його ознайомлено.
Відеозаписом підтверджено, що під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 та оформлення відносно нього адміністративних матеріалів працівниками поліції не допущено порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, ст.ст. 256, 266 КУпАП, які б могли бути підставою для визнання такого огляду недійсним, а складених процесуальних документів - недопустимими доказами.
Висновки суду обґрунтовано викладені у мотивувальній частині постанови та не потребують додаткового правового аналізу. 
Також матеріалами справи у своїй сукупності підтверджено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом без права керування таким, що вчинено повторно.
Доводи захисника, викладені в суді апеляційної інстанції, що під час складення адміністративних матеріалів працівниками поліції не було залучено законного представника та не роз`яснено ОСОБА_1 положення ст. 270 КУпАП є безпідставними. 
Так, статтею 12 КУпАП встановлено, що адміністративній відповідальності підлягають особи, які на момент вчинення адміністративного правопорушення досягли шістнадцятирічного віку.
Згідно з положеннями ч. ч. 1, 3, ст. 270 КУпАП, інтереси особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і потерпілого, які є неповнолітніми або особами, що через свої фізичні або психічні вади не можуть самі здійснювати свої права у справах про адміністративні правопорушення, мають право представляти їх законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники).
Законні представники та представники мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; від імені особи, інтереси якої вони представляють, приносити скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу.
Таким чином, з огляду на вказані положення закону, законні представники (батьки, усиновителі, опікуни, піклувальники) та представники мають право брати участь у справі про адміністративне правопорушення щодо неповнолітньої особи, інтереси якої вони представляють.
При цьому, норм імперативного характеру, які б вказували на обов`язкову участь (присутність) представників при складенні протоколу про адміністративне правопорушення щодо неповнолітнього та роз`яснення йому норм ст. 270 положення КУпАП України не містять.
Як вбачається з постанови суду першої інстанції, у судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_1 за участі його законного представника свою вину визнав у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП. Просив врахувати, що він є неповнолітнім, не розумів наслідків та просив перекваліфікувати його дії із ч. 1 ст. 130 КУпАП на ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Зазначені обставини не спростовані жодними належними і допустимими доказами, а тому підстав вважати, що вимоги ст. 270 КУпАП під час складання адміністративних матеріалів та розгляду справи порушено, апеляційний суд не вбачає.
За таких обставин апеляційний суд вважає наведені доводи безпідставними та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції.
Посилання апелянта на судову практику апеляційних судів не має правового значення, оскільки наведені постанови не мають відношення до розгляду даної справи за відсутності на території України прецедентного права.
Інших переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та були підставою для скасування або зміни оскаржуваної постанови суду, апелянтом не наведено.
При розгляді даної справи суддя місцевого суду правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Апеляційний суд також наголошує, що порушення Правил дорожнього руху, які мають наслідком відповідальність за ст. 130 КУпАП, є грубим та потенційно небезпечним як для самої особи, яка керує транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, так і для інших учасників дорожнього руху, тяжкість ймовірних наслідків.
У рішенні, ухваленому 29 червня 2007 року у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства», Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 13 листопада 2025 року - без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Й. Григорусь