ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
    	Справа № 636/2206/26  Провадження 3/636/1313/26	

Дата 23.04.2026

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Суддя Чугуївського міського суду Харківської області Бунін Є.О., розглянувши справу про адміністративні правопорушення, яка надійшла з Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП,
встановив:
До суду надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, за протоколами серії ЕПР1 № 596957 та ЕПР1 № 596975 від 20.02.2026.
Правила, встановлені ст. 36 КУпАП, регламентують розгляд одним і тим же органом справ про адміністративні правопорушення відносно особи, яка вчинила кілька адміністративних правопорушень.
Враховуючи те, що матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 перебувають в провадженні одного судді, призначені на один час та стосуються однієї особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому зазначені матеріали належить об`єднати в одне провадження.
20 лютого 2026 року о 18:51 год. за адресою: пров. Підгірний буд. 7А м. Чугуїв Харківської області ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-21083, д.н. НОМЕР_2 , не виконав законної вимоги поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольорів, спеціального звукового сигналу. Автомобіль під керуванням ОСОБА_1 зупинений шляхом переслідування на патрульному автомобілі та створення штучного затору.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.4 ПДР України: на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог ПДР України.
Крім цього, 20 лютого 2026 року о 18:51 год. за адресою: пров. Підгірний буд. 7-А м. Чугуїв Харківської області ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-21083, д.н. НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобіля за допомогою алкотестеру Драгер, результат огляду 1,28‰.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9А України: водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки до суду не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток. Клопотання про відкладення розгляду справи не подавав. За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності ОСОБА_1 , що відповідає положенням ст. 268 КУпАП.
Суд проаналізував обставини справи, оцінив докази у їх сукупності, і прийшов до наступного висновку.
На підставі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається противоправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Процесуальна форма та зміст протоколу відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, правопорушником надані пояснення у протоколі про адміністративне правопорушення.
Адміністративним правопорушенням, передбаченим ст. 122-2 КУпАП, визнається невиконання водіями вимог поліцейського, про зупинку транспортного засобу.
Адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 2 ст. 126 КУпАП, визнається керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування транспортним засобом певної категорії.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення вини «поза розумним сумнівом». Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. The United Kingdom), п. 161), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».
З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia») заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
У справі «Barbera, Messeguand Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується належними і допустимими доказами:
-рапортом поліцейського СРПП Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області Дмитросенка Ю. від 20.02.2026 року (т. 1 а.с. 2);
-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.02.2026 (т. 1 а.с. 3);
-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 20.02.2026, згідно якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, результат 1,28‰ (т. 1 а.с. 4);
-роздруківкою з алкотестеру Драгер від 20.02.2026, ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, результат 1,28‰ (т. 1 а.с. 5);
-копією постанови серії ЕНА № 6697316 від 20.01.2026 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 гривень (т. 1 а.с. 6);
-витягом з ІКС ІПНП, ОСОБА_1 має посвідчення водія серії НОМЕР_3 , категорія В, С (т. 1 а.с. 8);
-копією посвідчення водія серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 9);
-DVD-диском з відеозаписом, який був досліджений в судовому засіданні. Вивченням відеозапису встановлено, що 20 лютого 2026 року о 18:51 год. за адресою: пров. Підгірний буд. 7-А м. Чугуїв Харківської області, рухається автомобіль ВАЗ-21083, д.н. НОМЕР_2 . На вимогу поліцейських про зупинку не реагує, у зв`язку з чим автомобіль наздогнаний та зупинений, шляхом переслідування та створення штучної перешкоди. Після зупинки встановлено особу водія: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У зв`язку з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 , на вимогу працівників поліції, пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобіля за допомогою алкотестера Драгер, результат огляду 1,28‰. ОСОБА_1 погодився з результатом огляду, від огляду у лікарні відмовився. Дати відеозапису, час і місце вчинення адміністративного правопорушення, місце складення протоколу, дані, що зафіксовані на відеозаписі, відповідають даним, зазначеним у протоколі про адміністративне правопорушення і узгоджуються між собою. Суд звертає увагу на те, що відеозапис з нагрудних боді-камер працівників поліції є об`єктивним доказом, тобто таким, який в процесі доказування не встановлюється від людей і не залежить від їх суб`єктивного сприйняття певних обставин. Дати відеозапису, час і місце вчинення адміністративних правопорушень і місце складання протоколів відповідають даним, зазначеним у протоколах про адміністративні правопорушення і узгоджуються між собою (т. 1 а.с. 10);
-іншими матеріалами справи у їх сукупності.
Суд вважає, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, його дії необхідно кваліфікувати:
-за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП – невиконання водіями вимог поліцейського, про зупинку транспортного засобу;
за ч. 1 ст. 130 КУпАП – керування транспортним засобом особою у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Суд приймає до уваги, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення є грубим порушенням Правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства, становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю та здоров`ю.
Суд накладає на ОСОБА_1 стягнення на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП, в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що вважає достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст.ст. 36, 40-1, 279-280, 283-284, 294 КУпАП, суд
постановив:
Справи про адміністративне правопорушення № 636/2206/26 (провадження № 3/636/1313/26), та № 636/2209/26 (провадження № 3/636/1316/24) стосовно ОСОБА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, об`єднати та присвоїти єдиний номер № 636/2206/26 (провадження № 3/636/1313/26).
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення:
-за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП – позбавлення права керування транспортними засобами строком 3 (три) місяці;
-за ч. 1 ст. 130 КУпАП –штраф у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
На підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто штраф у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених ст. 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через 15 (п`ятнадцять) днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень, тобто 34000,00 (тридцять чотири тисячі) гривень.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом 10 (десяти) днів з дня її проголошення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається через Чугуївський міський суд Харківської області. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Бунін Є.О.