Компаніївський районний суд Кіровоградської області 

Справа № 391/164/26 
Провадження № 2/391/245/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.04.2026р.	селище Компаніївка	

Компаніївський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді - Козюменської В.В.,
за участю секретаря судового засідання – Рогожкіної І.Ю.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в с-щі Компаніївка цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження матеріали цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовував тим, що 18.02.2023 року між ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачем укладено Договір №622071 про надання споживчого кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Договору первісний кредитор надав позичальнику кредит на суму 2500 грн., який споживач зобов`язався отримати та повернути, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. 
11.01.2024 року між ТОВ "Селфі Кредит" та позивачем ТОВ «Росвен Інвест Україна (нині ТОВ «Свеа Фінанс») було укладено договір факторингу № 01.02-95/24, відповідно до якого позивач набув право вимоги, зокрема, за вказаним кредитним договором №622071 від 18.02.2023.
Відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором №622071 від 18.02.2023 року не виконував належним чином, сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, не в повному обсязі, або взагалі не сплачуючи, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка становить: -заборгованість по тілу - 2500 грн., заборгованість по відсотках - 17985 грн., пеня - 0 грн. Ззагальна заборгованість - 20485 грн., яку представник позивача просив стягнути з відповідача на користь Товариства, а також стягнути понесені судові витрати за справою.
Ухвалою Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 10.03.2026 року Компаніївського районного суду Кіровоградської області відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. (а.с.76). 
В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві клопотав про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання також не з`явився. Зі змісту відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №2438247 від 10.03.2026 (а.с.75) вбачається, що ОСОБА_1 знятий з реєстрації 29.03.2023, остання адреса реєстрації: с.Сасівка, Кропивницького району Кіровоградської області.
Відповідач до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, судова повістка відповідачу надсилалась рекомендованим листом з повідомленням за останнім відомим місцем його реєстрації (а.с.85). В порядку, передбаченому ч.11 ст.128 ЦПК України, ОСОБА_1 повідомлявся про час та місце розгляду цивільної справи шляхом розміщення оголошень про його виклик на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с.78,82). Крім того, судом відповідач викликався судом шляхом надсилання судової повістки на адресу, зазначену ним при укладенні договору про надання кредиту від 18.02.2023 р. (ця адреса є також адресою, за якою відповідач був зареєстрований до 29.03.2023 р.) – повістки повернулись з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою».
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
У зв`язку з викладеним, оскільки відповідач в судові засідання не з`явився, заяв, клопотань, відзиву до суду не подав, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності відповідача за наявними матеріалами справи.
Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з тим, що належним чином повідомлений про розгляд справи відповідач відзиву на позовну заяву не подав, представник позивача у позовній заяві не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.
За відсутності всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
18.02.2023 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СЕЛФІ КРЕДИТ» (Первісний кредитор) та ОСОБА_1 укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 622071 в електронному вигляді, який підписаний відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, згідно якого на умовах, встановлених договором, Товариство надає Споживачу кошти у кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені цим договором. 
Відповідно до умов Договору та паспорту споживчого кредиту: 
1.2. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 2 500,00 гривень. Тип кредиту – кредит. 1.3. Строк кредиту - 420 дні (в)(день). 1.4. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього Договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що Споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі. 1.5.1. Стандартна процентна ставка становить 2.2% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. 1.7. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: 1.7.1. за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 47541.10% річних. (а.с.9-33).
Додатком №1 до договору – є графік платежів, в якому зазначено види, розміри та дати платежів погашення кредиту (а.с.19-20).
До договору наявний паспорт споживчого кредиту продукту – інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, який також містить інформацію щодо основних умов надання кредиту (а.с.21-22).
На підтвердження перерахування кредитних коштів ОСОБА_1 в сумі 2500,00 грн надано: довідку ТОВ «Пейтек», згідно якої Між Товариством та ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» було укладено Договір про організацію переказу грошових коштів №03052022-1 від 2022-05-03. Відповідно до зазначеного Договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ»: 18.02.2023 16:44:22 на суму 2500.00 грн. Призначення платежу: зарахування на картку, ЕПЗ 4149629360642227 (а.с.41). 
11.01.2024 року між ТОВ "Селфі Кредит" та позивачем ТОВ «Свеа Фінанс» було укладено договір Факторингу № 01.02-95/24, відповідно до умов якого Фактор (ТОВ «Росвен Інвест Україна (нині ТОВ «Свеа Фінанс»)) набуває права вимоги від Клієнта (ТОВ «Селфі Кредит») та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановлені цим Договором, а Клієнт відступає (передає) факторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (а.с.42-55). 
Згідно витягу з реєстру боржників до Договір Факторингу № 01.02-95/24 від 11.01.2024 р. ТОВ «Свеа Фінанс» відступлено заборгованість відповідача за кредитним договором № 622071 р. Сума кредиту – 2500 грн., кількість днів прострочення – 297 день, загальна сума заборгованості 20485,00 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 2500,00 грн., заборгованість по відсотках – 17985,00 грн. (а.с.56). 
З детального розрахунку заборгованості за Договором № 622071 р. від 18.02.2023 встановлено, що Відповідач не здійснював оплати в рахунок погашення заборгованості, у зв`язку з чим, станом на 11.01.2024 заборгованість за Договором № 622071 р. від 18.02.2023 становить: заборгованість по тілу - 2500 грн., заборгованість по відсотках - 17985 грн. Загальна заборгованість - 20485 грн. (а.с.34-39).

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. 
Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору  (пункт 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч.3 статті 11 цього Закону Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
За правилами ч.8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, в тому числі: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Згідно із статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
У частинах 1 та 2 статті 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частини 1 статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (частина 1 статті 642 ЦК України).
Відповідно до ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
З наданих суду доказів вбачається щодо укладення договору про надання споживчого кредиту №622071 від 18.02.2023, згідно якого первісний кредитор та відповідач погодили суму кредиту, строк кредитування, розмір відсотків та порядок їх сплати, а також інші істотні умови. 
Підписавши договір про надання споживчого кредиту №622071 від 18.02.2023 р. позичальник погодився з усіма його умовами, зокрема, й щодо сплати процентів, розмір яких визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору. Відповідач мав можливість не вступати у кредитні відносини із товариством, якщо вважав встановлений розмір відсотків за користування коштами несправедливим. Натомість Відповідач погодив зі своєї сторони такі умови договору, підписавши його зміст без будь-яких застережень. Договір про надання споживчого кредиту №622071 від 18.02.2023 р. або його окремі положення недійсними не визнано, отже умови договору, в тому числі й щодо сплати відсотків, є обов`язковими для виконання позичальником.
З матеріалів справи, вбачається, що первісним кредитором було виконано покладені на нього зобов`язання щодо надання кредитних коштів за договором про надання споживчого кредиту №622071 від 18.02.2023 р. в сумі 2500,00 грн. 
Оскільки відповідач порушує взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та інших платежів, враховуючи, що відповідач доказів щодо часткового чи повного погашення заборгованості за Кредитним договором суду не представив, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, а саме: про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №622071 від 18.02.2023 у розмірі 20 485 грн. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов задоволено у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збору розмірі 2662, 40 гривень.
На підставі викладеного та керуючись ст. 526, 610, 611, 612, 1049, 1050, 1054, 1077, 1078 ЦК України, ст. 12, 13, 19, 81, 141, 263-265, 267, 273, 274, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс»  заборгованість за Договором №622071 від 18.02.2023 року у розмірі 20485,00 грн. (Двадцять тисяч чотириста вісімдесят п`ять гривень 00 копiйок).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» суму сплаченого судового збору в розмірі 2662.40 грн.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України.
Позивач та треті особи мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Відомості про учасників справи:
позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС», код ЄДРПОУ 37616221, місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, будинок 8.
відповідач: ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , останнє відоме місце реєстрації АДРЕСА_1 .

Суддя В.В. Козюменська