Справа № 944/307/26
Провадження №3/944/528/26 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.02.2026 року	м.Яворів 	

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Матвіїв І.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони західного регіону, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , українця, громадянина України, військовослужбовця, учасника бойових дій, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
за ч.2 ст.172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
в с т а н о в и в:
головний сержант ОСОБА_1 , будучи посадовою особою - сержант-інструктором 4 навчальної роти навчального батальйону військової частини НОМЕР_2 , яка розташована за адресою АДРЕСА_2 , у порушенні вимог ст.11, 12, 14, 16, 37, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.1-4, 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в умовах особливого періоду, вчинив недбале ставлення до військової служби, яке виразилось у не проведенні до 18.12.2025 службового розслідування призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_2 №6320-АД від 26.11.2025, внаслідок чого не скеровано в правоохронні органи повідомлення та матеріали вчинення кримінального правопорушення, що в свою чергу призвело до уникнення військовослужбовцем ОСОБА_2 кримінальної відповідальності,, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.172-15 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 , який про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, вину у вчиненому визнає, просить об`єднати матеріали справи та призначити мінімальне покарання.
Відповідно до ст.268 КУпАП, суддя розглядає справу у його відсутності.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 стверджується матеріалами справи, зокрема протоколом про військове адміністративне правопорушення №7 від 16.01.2026 року, рапортами, наказ №6320-АД від 26.11.2024, визнавальними поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, які зазначені в протоколі, а також іншими доказами, які наявні в матеріалах справи.
Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.172-15 КУпАП.
Обираючи адмінпорушнику ОСОБА_1 міру адміністративного стягнення, враховую обставини справи, особу адмінпорушника та його ставлення до вчиненого.
Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст.11, 13, 16 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців, крім іншого, такі обов`язки:
свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників).
Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
За змістом ч.1 ст.1 Закону України «Про оборону України», особливий період – це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" введено воєнний стан з 24.02.2022 року строком на 30 діб, який на теперішній час продовжено.
Згідно з ч.4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи ( занять ) протягом робочого ( навчального ) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком ( розкладом занять ); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника ); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Дослідженими по справі доказами підтверджується протиправна поведінка старшого сержанта в частині сумлінного виконання військового обов`язку, беззастережного виконання наказів командирів (начальників), а отже в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП.
Призначаючи стягнення за вказані правопорушення, суд керується положеннями статті 23 КУпАП, приймаючи до уваги вищенаведені докази, які підтверджують винність ОСОБА_1 , враховуючи особу, що притягується до адміністративної відповідальності, який є військовослужбовцем та вважаю, що стягнення слід визначити в межах санкції статті, за якою кваліфіковано адміністративне правопорушення у виді штрафу.
Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Згідно ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», суд може звільнити від сплати судового збору, враховуючи майновий стан сторони.
Оскільки, ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_3 , останній, на підставі ст.8 Закону України «Про судовий збір», звільняється від сплати судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст.23-24, 268, 283-284 КУпАП, суддя, 

п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-15 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.
Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.
Штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається до виконання органу державної виконавчої служби в порядку, встановленому законом.
Строк виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений постановою КМ України.

Суддя І.М. Матвіїв