П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/4078/25	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,
суддів Голуб В.А. та Коваля М.П.,
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 9 травня 2025 року (суддя Іванов Е.А., м. Одеса, повний текст рішення складений 09.05.2025) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування вимоги,-
В С Т А Н О В И В:
10.02.2025 до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, в якому позивач просив визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2152-2122 від 20.06.2024, якою ОСОБА_1 повідомлено про заборгованість (недоїмка, штраф, пеня) зі сплати єдиного внеску в сумі 23630,27 грн.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 9 травня 2025 року у задоволенні адміністративного позову було відмовлено.
Не погоджуючись з ухваленим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги.
На думку апелянта, суд першої інстанції не надав належної оцінки доводам позовної заяви про те, що оскаржувана вимоги надіслана платнику єдиного внеску на 15 день з дня її винесення, що являється порушенням абз. 3 п. 3 Розділу VI Інструкції №449, якою встановлено, що податковий орган надсилає (вручає) вимогу про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного внеску протягом трьох робочих днів з дня її винесення.
На обґрунтування порушення відповідачем Інструкції №449 апелянт додатково зауважив, спірна вимога про сплату боргу (недоїмки) сформована з порушенням порядку, передбаченого Інструкцією, оскільки податковим органом рішення про застосування фінансових санкцій не виносилося.
Також, апелянт посилається на неправильний розрахунок пені.
Відповідач надіслав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного правадження.
Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 зареєстрований платником податку як особа, яка займається незалежною професійною діяльністю (адвокат).
25.11.2020 ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м.Севастополь року було прийнято рішення №002643411, яким до ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції на суму 5307,88 грн. та пені за період з 20.04.2018 до 25.09.2020 на суму 18322,39 грн. (щодо несвоєчасності сплати ЄСВ), всього на 23630,27 грн.
З вказаним рішенням позивач не погодився та оскаржив його до ДПС України.
За результатом розгляду скарги ДПС України прийняла рішення від 16.01.2021 №1022/6/99-00-06-02-01-06, у якому зазначило, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню, оскільки направлено скаржнику з порушенням терміну, визначеного ч. 14 ст. 25 Закону №2464, водночас зазначило, що дане порушення не скасовує суму штрафної санкції та пені по суті, та яким скасувало його та вважає відкликаним з дня прийняття даного рішення, а скаргу задоволено частково, зобов`язано ГУ ДПС в Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі винести та направити нове рішення.
20.06.2024 відповідачем складено вимогу №Ф-2152-2122 "У", якою вимагається від позивача сплатити заборгованість зі штрафу - 5307,88 грн., та пеню - 18323,39 грн. усього 23630,27 грн.
Вважаючи зазначену вимогу протиправною ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом про її скасування.
Вирішуючи спір суд першої інстанції дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, що не підлягають задоволенню.
Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції з наступного.
Так, згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 67 Конституції України передбачено обов`язок сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначено Законом №2464-VI.
Пунктом 2 частини першої статті 1 Закону №2464-VI визначено, що єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Пунктом 4 частини першої статті 4 цього Закону встановлено, що платниками єдиного внеску, є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.
Єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини 1 статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску (пункт 2 частини 1 статті 7 Закону №2464-VI).
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 7 Закону №2464-VI для платників, зазначених у пункті 4 частини 1 статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, єдиний внесок нараховується на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.
Згідно з положеннями частини п`ятої статті 8 Закону №2464-VI єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.
За правилами абзацу 3 частини 8 статті 9 Закону №2464-VI платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 Закону №2464-VI, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.
Згідно з частиною 4 статті 25 Закону №2464-VI орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.
Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску страхувальниками, визначеними Законом №2464-VI, нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів визначає Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою Наказом Міністерства фінансів України 20 квітня 2015 року №449 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 4 травня 2018 року №469), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 7 травня 2015 року за №508/26953 (далі – Інструкція №449).
Так, відповідно до пункту 1 розділу VI Інструкції №449, до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.
Абзацами другим - четвертим пункту 2 розділу VI Інструкції №449 передбачено, що у разі виявлення податковим органом своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий податковий орган обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції.
Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.
Згідно з абзацом четвертим частини п`ятнадцятої статті 25 Закону №2464-VI, суми штрафів та нарахованої пені включаються до вимоги про сплату недоїмки, якщо їх застосування пов`язано з виникненням та сплатою недоїмки.
Пунктом 3 розділу VI Інструкції №449 визначено, що податкові органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску податковими органами; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.
Податковий орган надсилає (вручає) вимогу про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного внеску протягом трьох робочих днів з дня її винесення.
Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційно-комунікаційних систем ДПС (далі - ІКС) на суму боргу, що перевищує 10 гривень.
Вимога про сплату боргу (недоїмки) крім загальних реквізитів має містити відомості про розмір боргу, в тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.
Податковий орган веде реєстр виданих вимог про сплату боргу (недоїмки) за формою згідно з додатком 8 до цієї Інструкції.
При формуванні вимоги про сплату боргу (недоїмки) їй присвоюється порядковий номер, який складається з трьох частин: перша частина - літера "Ю" (вимога до юридичної особи, у тому числі відокремлених підрозділів юридичної особи) або "Ф" (вимога до фізичної особи), друга частина - порядковий номер, третя частина - літера "У" (узгоджена вимога).
В третій частині літера "У" (інформація щодо узгодження вимоги) проставляється у разі надсилання: платнику узгодженої вимоги внаслідок процедури оскарження; вимоги до органів державної виконавчої служби або до органів Казначейства відповідно до цієї Інструкції.
Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу.
Після формування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та внесення даних до відповідного реєстру вимога надсилається (вручається) платнику.
Як передбачено розділом VI "Фінансові санкції" Інструкції №449, згідно із частиною одинадцятою статті 25 Закону до платників, визначених пунктами 1, 4, 5, 15 та 16 частини першої статті 4 Закону, податкові органи застосовують штрафні санкції в таких розмірах: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.
За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення починаючи з 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.
Частиною десятою статті 25 Закону №2464-VI передбачено, що одночасно, на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.
Згідно із частиною чотирнадцятою статті 25 Закону №2464-VI, про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа податкового органу у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.
Суми пені та штрафів, передбачених цим Законом, підлягають сплаті платником єдиного внеску протягом десяти календарних днів після надходження відповідного рішення. Зазначені суми зараховуються на рахунки податкових органів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для зарахування єдиного внеску або на єдиний рахунок. При цьому платник у зазначений строк має право оскаржити таке рішення до податкового органу вищого рівня або до суду з одночасним обов`язковим письмовим повідомленням про це податкового органу, яким прийнято це рішення.
Оскарження рішення податкового органу про застосування фінансових санкцій зупиняє перебіг строку їх сплати до винесення центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, або судом рішення у справі. Строк сплати фінансових санкцій також зупиняється до ухвалення судом рішення у разі оскарження платником єдиного внеску вимоги про сплату недоїмки, якщо застосування фінансових санкцій пов`язано з виникненням або несвоєчасною сплатою суми недоїмки.
Порядок, строки та процедура оскарження вимоги про сплату єдиного внеску поширюються на оскарження рішень податкового органу щодо нарахування пені та застосування штрафів.
Відповідно до і до пункту 2 Розділу Інструкції №449, при цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції №449.
Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних ІКС.
При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки незалежно від періодів та кількості випадків сплати за зазначені періоди (при цьому недоїмка за кожен такий період повинна бути повністю сплачена (погашена)).
Як вбачається із матеріалів справи, вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 20.06.2024 від №Ф-2152-2122 "У" податковий орган вимагає від позивача сплатити заборгованість із штрафу - 5307,88 грн., та пеню - 18323,39 грн. усього 23630,27 грн.
У відзиві на позовну заяву та у відзиві на апеляційну скаргу позивача відповідачем визнається, що спірна вимога сформована на підставі узгодженого рішення ГУ ДПС в Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі від 25.11.2020 №0026430411 про застосування до ОСОБА_1 штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску у суму 23630,27 грн. за порушення законодавчо встановленого терміну сплати єдиного внеску за 2017 рік, І-ІV квартали 2018 року, І-ІІІ квартали 2019 року.
Визнаючи оскаржену Вимогу про сплату боргу (недоїмки) правомірною поза увагою суду першої інстанції залишилося, що Рішенням ДПС про розгляд скарги від 16.01.2021 №1022/6/99-00-06-02-01-06, рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 25.11.2020 №002643411 ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі скасовано та вважається відкликаним з дня прийняття даного рішення, та зобов`язано ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі винести та направити нове рішення, згідно вимог чинного законодавства.
Ураховуючи, що матеріалами справи підтверджено, що спірна Вимога про сплату боргу (недоїмки) від 20.06.2024 від №Ф-2152-2122 "У" сформована на підставі скасованого рішення колегія суддів вважає, що така вимога підлягає скасуванню як протиправна, через відсутність узгодженого боргу.
Застосування судом першої інстанції висновків Верховний Суд, викладених у постанові від 08.01.2025 у №280/3821/24, що положення податкового законодавства не передбачають обов`язку контролюючого органу щодо необхідності прийняття та надсилання платнику податків окремого рішення про нарахування пені на суму несвоєчасно погашеної узгодженої суми грошового зобов`язання, колегія суддів вважає помилковим, оскільки обставини у даній справі не є тотожними.
Зокрема, у справі №280/3821/24 позивач (ПАТ) оскаржував дії ДПС по роботі з великими платниками податків щодо нарахування йому пені по ПДВ.
Вирішуючи спір, Верховний Суд у справі №280/3821/24 виснував:
"Таким чином, пеня, що нараховується за порушення граничних строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, визнається окремим видом грошового зобов`язання, для визначення якого контролюючий орган зобов`язаний приймати податкове повідомлення-рішення.
Натомість пеня, нарахована за статтею 129 ПК України у зв`язку з несвоєчасною сплатою податкового боргу, не розглядається як грошове зобов`язання, а тому пеня не повинна формуватися через процедуру ухвалення відповідного податкового повідомлення-рішення."
У даній справі застосуванню підлягає Закон №2464-VI, приписами статті 25 якого встановлено, що податковий орган нараховує пеню та застосовує до платника єдиного внеску штрафні санкції шляхом прийняття рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.
Суми пені та штрафів, передбачених цим Законом, підлягають сплаті платником єдиного внеску протягом десяти календарних днів після надходження відповідного рішення.
При цьому платник у зазначений строк має право оскаржити таке рішення до податкового органу вищого рівня або до суду з одночасним обов`язковим письмовим повідомленням про це податкового органу, яким прийнято це рішення.
Оскарження рішення податкового органу про застосування фінансових санкцій зупиняє перебіг строку їх сплати до винесення центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, або судом рішення у справі. Строк сплати фінансових санкцій також зупиняється до ухвалення судом рішення у разі оскарження платником єдиного внеску вимоги про сплату недоїмки, якщо застосування фінансових санкцій пов`язано з виникненням або несвоєчасною сплатою суми недоїмки.
Таким чином, висновки Верховного Суду у справі №280/3821/24 не можуть застосовуватися при вирішенні даної справи, оскільки обставини справ не є тотожними та мають різне правове регулювання.
Резюмуючи вищевикладене колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції не може бути повністю визнано законними і обґрунтованими, оскільки суд не встановив фактичні обставини, від яких залежить правильне вирішення справи, не перевірив належним чином доводи позивача та не надав правової оцінки діям відповідача у спірних правовідносинах.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
За приписами частини першої та частини другої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відтак, апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню.

Відповідно до приписів статті 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви (1211,20 грн.) та за подачу апеляційної скарги (1453,44 грн.) підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 9 травня 2025 року – скасувати та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-2152-2122 від 20.06.2024 "У" Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі.
Стягнути з Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 2664,64 грн.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 6 ст. 12, ст. 257 та ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко
Суддя В.А.Голуб
Суддя М.П.Коваль