К И Ї В С Ь К И Й А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2026 року місто Київ

справа № 753/17378/24
апеляційне провадження № 22-ц/824/1170/2026

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Саліхова В.В.,

суддів: Євграфової Є.П., Левенця Б.Б.,

за участю секретаря судового засідання: Зеленчука М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Макаревича Олександра Сергійовича на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 02 травня 2025 року, ухваленого під головуванням судді Якусика О.В., у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в м. Києві Державної адміністрації, Міністерство оборони України про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу,-

в с т а н о в и в :
У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу починаючи з 24 серпня 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вимоги заяви мотивовані тим, що починаючи з 24 серпня 2010 року ОСОБА_1 перебувала у цивільному шлюбі з ОСОБА_2 , по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка настала в зоні бойових дій. 
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, були пов`язані спільним побутом, веденням домашнього господарства, піклувались один про одного, що свідчить про наявність всіх ознак проживання сторонами як сім`єю.
Перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2 , заявник народила сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак відомості про батька дитини були записані в актовому записі про народження за вказівкою заявниці відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, оскільки батьки не перебували в зареєстрованому шлюбі та не звернулись до відділу РАЦС з спільною заявою щодо визнання батьківства з причин перебування ОСОБА_2 в зоні АТО, а з початком повномасштабного вторгнення рф проти України - перебуванням його в лавах Збройних Сил України.
Зазначає, що ОСОБА_2 загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 в зоні бойових дій у с. Кліщіївка, Донецької області. З огляду на цю обставину ОСОБА_1 як представник, що діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 , звернулася до суду про встановлення факту батьківства і рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 19 березня 2024 року у справі № 753/18816/23 вирішено внести зміни до актового запису № 723 про народження від 26 лютого 2014 року, зробленого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, відносно ОСОБА_3 , який народився у місті Києві, зазначивши у графі «Батько» ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, інші відомості залишити без змін.
Заявниця зазначає, що Дарницький районний суд міста Києва у справі № 753/18816/23 встановив, що з 24 серпня 2010 заявник проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 ..
Отже, заявниця вважає, що сторони, починаючи з 24 серпня 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 (дата смерті ОСОБА_2 ) проживали однією сім`єю, були пов`язані спільним побутом, за цей час у сторін народився син, окрім того сторони вважали себе не просто парою, а повноцінною сім`єю.
Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 02 травня 2025 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту проживання чоловіка та дружини однією сім`єю без реєстрації шлюбу відмовлено.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник ОСОБА_1 - адвокат Макаревич О.С. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким заяву задовольнити.
Апеляційна скарга обгрунтована тим, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що в мотивувальній частині рішення від 19.03.2024 по справі № 753/18816/23 встановлено, що з 24 серпня 2010 заявник проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 . 
Факт перебування у фактичних шлюбних відносинах підтверджується систематичним матеріальним забезпечення зі сторони загиблого чоловіка, що підтверджується відомостями з мобільного застосунку Приват24 на картку заявниці НОМЕР_1 ; переписками в застосунку Signal, Viber, Telegram, які на переконання апелянта, свідчить про те, що ОСОБА_2 визнавав та ставився до ОСОБА_1 як до дружини; спільними фотографіями, як на релігійні свята, так і у домашньому побуті де відображені ОСОБА_2 спільно з заявницею та їхнім спільним сином; показами свідка ОСОБА_4 , яка є сусідкою заявниці, свідка ОСОБА_5 , яка є подругою дитинства заявниці, свідка ОСОБА_6 , який товаришував останні роки життя з ОСОБА_2 .
Окремо представник заявниці зауважував, що за наслідком смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 саме ОСОБА_1 надіслано сповіщення сім`ї (близьких родичів) померлого (загиблого) №6839 від 05.10.2023, в якому зазначено: «Сповіщаю Вас зі скорботою про те, що Ваш цивільний чоловік старший солдат в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_2 , загинув …», а в кримінальному провадженні № НОМЕР_3 зареєстрованим в ЄРДР 03.10.2023 за фактом загибелі ОСОБА_2 що кваліфіковано за ч.1 ст.115 ОСОБА_1 визнано потерпілою. 
В сукупності наведені вище пояснення, а також встановлені Дарницьким районним судом м. Києва у справі № 753/18816/23 від 19.03.2024 обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 починаючи з 24 серпня 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 (дата смерті ОСОБА_2 ) проживали однією сім`єю, були пов`язані спільним побутом, за цей час у сторін народився син, окрім того сторони вважали себе не просто парою, повноцінною сім`єю. Таким чином, наявні всі достатні правові підстави для встановлення факту проживання заявниці та ОСОБА_2 у справі однією сім`єю без реєстрації шлюбу.
Представник ІНФОРМАЦІЯ_9 - ОСОБА_27. у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін. Зазначає, що факт, про встановлення якого просить заявник не підлягає з'ясуванню у порядку окремого провадження, оскільки для заявника не настануть будь-які правові наслідки, а рішення про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу не буде підставою для отримання заявником одноразової грошової допомоги, оскільки таке рішення не підтверджуватиме статус дружини чи члена сім'ї між заявником та померлим військовослужбовцем відповідно до положень СК України. Вказує, що позивачкою не доведено факт проживання однією сім'єю з ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу, оскільки спільне майно відсутнє, докази спільного утримання майна відсутні, свідки не надали чітких пояснень, з яких можна було б достовірно стверджувати про обставини, на які посилається заявниця, а наявність переписки у месенджерах та спільних фотографій не може бети безмовною підставою для встановлення факту проживання заявника з ОСОБА_2 однією сім'єю без реєстрації шлюбу.
Представник Управління соціальної та ветеранської політики Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації - Чорна В.Ю. у відзиві на апеляційну скаргу просить рішення суду залишити без змін, посилаючись на те, що доводи скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник - ОСОБА_7 підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.
Представник ІНФОРМАЦІЯ_9 - ОСОБА_27. проти доводів апеляційної скарги заперечувала та просила залишити її без задоволення.
Заслухавши доповідь судді Саліхова В.В., пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що досліджені у справі докази у їх сукупності не дають можливості суду дійти висновку про підтвердження заявницею факту проживання однією сім`єю із загиблим військовослужбовцем.
Колегія суддів не погодилася з таким висновком суду, з огляду на наступне.
Відповідно до частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Частинами першою та другою статті 21 СК України передбачено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.
Згідно з частиною першою статті 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.
Положеннями частини першої статті 74 СК України встановлено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.
У постанові від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц Велика Палата Верховного Суду зауважила, що, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України).
Таким чином, для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню, і предметом доказування у таких справах є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.
Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 обов`язковими умовами для визнання осіб членами сім`ї, крім спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.
Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц).
Факт спільного відпочинку сторін, спільна присутність на святкуванні свят, пересилання відповідачем коштів на рахунок позивачки, самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю.
Факт реєстрації місця проживання жінки та чоловіка за однією адресою не є ні головною, ні обов`язковою ознакою наявності фактичного шлюбу. Так само факт спільного проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу не може бути встановлений лише показаннями свідків та наявністю спільних фотографій за відсутності інших доказів (правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 04 грудня 2023 року у справі № 543/563/22).
Закон не визначає, які конкретно докази є беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.
Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним з найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі (постанова Верховного Суду від 26 травня 2022 року у справі № 362/3705/20).
Згідно з частинами першою-третьою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).
Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 і його батьками є ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 загинув у с. Кліщіївка Донецької області.
За життя ОСОБА_2 у шлюбі не перебував, заявниця ОСОБА_1 у шлюбі також не перебувала, що підтверджується відповіддю Управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо наявності відповідних актових записів.
Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 19 березня 2024 року у справі № 753/18816/23 встановлено факт батьківства, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про смерть № 21697 від 19 грудня 2023 року, стосовно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в м. Києві, актовий запис про народження № 723 від 26 лютого 2014 року та внесено зміни до актового запису № 723 про народження від 26 лютого 2014 року, зробленого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, відносно ОСОБА_3 , який народився у місті Києві, зазначивши у графі «Батько» ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , громадянин України, інші відомості залишити без змін.
Згідно з актом ЖБК «Молодіжний-18» № 65 від 30 червня 2022 року ОСОБА_2 проживав разом з цивільною дружиною ОСОБА_10 та дитиною ОСОБА_3 в період з 01 по 30 червня 2022 року за адресою: АДРЕСА_1 .
На підтвердження сімейних відносин ОСОБА_1 також надала суду скріншоти з мобільного застосунку «Приват24» щодо переказу на її картку коштів від ОСОБА_2 , спільні фотографії, на яких зображені ОСОБА_2 разом з заявницею та спільним сином у різний період життя, а також переписку у месенджері.
Після загибелі ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 надіслав ОСОБА_1 сповіщення сім`ї (близьких родичів) померлого (загиблого) № 6839 від 05 жовтня 2023 року, у якому визначив ОСОБА_1 як цивільну дружину старшого солдата в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_2 .
Допитана у судовому засіданні в суді першої інстанції як свідок ОСОБА_4 повідомила суду, що є сусідкою заявниці та з 1992 року знає сім`ю ОСОБА_1 і її батьків. Свідок пам`ятає ОСОБА_11 , який був чемний, уважний до дитини, багато ходив гуляв з дитиною. Коли сину заявниці - ОСОБА_12 було 2-3 роки у 2016 - 2017 роках ОСОБА_11 захворів на радикуліт і свідок, будучи медсестрою, ставила йому уколи. Зазначила, що бачила його декілька разів у військовій формі. Коли ОСОБА_13 пішов у школу ОСОБА_11 зустрічав його з школи, бачила як він з батьками ОСОБА_14 завантажував і розвантажував машину. Повідомила, що вони з ОСОБА_15 гуляли, коли та була вагітною, до вагітності не пам`ятає чи бачила їх разом. Свідок зазначила, що вона часто приходить робити уколи мамі ОСОБА_14 , бачила ОСОБА_11 у квартирі, це було під час епідемії COVID, вони займали кімнату і жили разом, бачила його одяг, декілька пар взуття. Свідок не знає, ким працював ОСОБА_11 , але знає, що допомагав на дачі, бо цим хвалився батько ОСОБА_16 . Іноді бачила його з продуктами, разом їздили у ліфті, із розмов з мамою ОСОБА_16 свідок була переконана, що ОСОБА_11 є її зятем.
Свідок ОСОБА_6 зазначив, що він є товаришем сім`ї заявниці і його донька товаришує з сином ОСОБА_14 , вони відмічають свята, ходять на дні народження. Знає ОСОБА_11 з початку повномасштабного вторгнення, бачилися з ним, коли він приїжджав у відпустку, дитина свідка гуляла з ним у парку. Також бачилися з ОСОБА_11 у місті проходження ним військової служби, коли свідок привозив гуманітарну до допомогу на Схід , знає його побратимів, які і повідомили свідка про загибель ОСОБА_11 . У свідка склалося враження повноцінної родини у ОСОБА_11 і ОСОБА_14 , сам ОСОБА_11 у розмовах з ним зазначав, що ОСОБА_19 - його дружина.
Свідок ОСОБА_5 у своїх показаннях повідомила, що є хрещеною сина заявниці, знає, що заявниця з ОСОБА_11 познайомилися у серпні 2010 року, після народження у свідка і ОСОБА_14 дітей, вони спілкувалися, проводили разом дні народження, багато свят, ОСОБА_19 була з ОСОБА_11 , бо вони проживали разом, виховували дитину та вели спільний побут. Свідок переконаний, що вони жили як чоловік і дружина, спільно виховували дитину, гуляли в парку, організовували свята, проводили вихідні дні, ОСОБА_11 забезпечував ОСОБА_20 . Свідок вказала, що вони проживали вони на АДРЕСА_2 у ОСОБА_21 батьків, їх спільна дитина народилася у лютому 2014 року, хрестили його у Ольгинській церкві, на церемонії ОСОБА_11 не було, були присутні ОСОБА_21 батьки, ОСОБА_19 , ОСОБА_23 - двоюрідний брат, родичів ОСОБА_11 також не було. Знає, що у садочку № 7, до якого ходила дитина, ОСОБА_11 лагодив дитячий майданчик, штукатурив. Фарбував, все купував для ремонту, спільного з ОСОБА_12 робили годівниці, потім він водив його в школу. Свідкові відомо, що вони їздили відпочивати на кінну ферму, де ОСОБА_11 вчив ОСОБА_12 їздити на конях, також ОСОБА_11 з ОСОБА_15 їздили на море - в Крим до його анексії. Крім цього відпочивали дача ОСОБА_24 дачі. На питання чим, займався і де працював ОСОБА_11 , свідок повідомила, що він на замовлення робив ремонти, щось лагодив. Знає, що ОСОБА_11 періодично брав участь в АТО. Свідок не обізнана про родичів ОСОБА_11 , не знає чому ОСОБА_11 не записував своє батьківство щодо ОСОБА_12 і чому не одружився з ОСОБА_15 .
При цьому, апеляційним судом у судовому засіданні встановлено, що відсутність доказів перерахування коштів заявниці до повномаштабного вторгнення російської федерації було зумовлено тим, що ОСОБА_2 кошти на карту не перераховував, оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали спільно і в цьому не було необхідності. Крім того, ОСОБА_2 до повномаштабного вторгнення виконував малярно-штукатурні, ремонтні роботи, за які отримував винагороду у готівковій формі. 
Колегія суддів зауважує, що у зв'язку із смертю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , саме ОСОБА_1 надіслано сповіщення сім`ї (близьких родичів) померлого (загиблого) № 6839 від 05.10.2023, в якому зазначено: «Сповіщаю Вас зі скорботою про те, що Ваш цивільний чоловік старший солдат в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_2 , загинув….», а в кримінальному провадженні № НОМЕР_3 зареєстрованим в ЄДРР 03.10.2023 за фактом загибелі ОСОБА_2 , що кваліфіковано за ч. 1 ст. 115 КК України, ОСОБА_1 визнано потерпілою.
Крім того, в судовому засіданні встановлено, що в особовій справі у графі сім'я, ОСОБА_2 вказав заявника ОСОБА_1 , як дружину, та сина.
Заявник ОСОБА_1 займалася похованням, їй було видано лікарське свідоцтво про смерть та свідоцтво про смерть.
Надаючи правову оцінку поданим заявницею доказам, а саме: скріншотам з мобільного застосунку «Приват24» щодо постійного тривалого переказу на її картку коштів від ОСОБА_2 , спільним фотографіям, на яких зображені ОСОБА_2 разом з заявницею та спільним сином у різний період життя (2010 рік, 2014 рік, 2022 рік), переписці у месенджері, показам свідків, які повідомили, обставини щодо спільного проживання заявниці з ОСОБА_2 , та беручи до уваги визначення ОСОБА_2 саме ОСОБА_1 як цивільну дружину, якій необхідно надіслати сповіщення у разі загибелі військовослужбовця, чи інших обставин, на підтвердження її проживання разом з померлим ОСОБА_2 однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з 24 серпня 2010 року по 29 вересня 2023 року, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 , оскільки надані заявницею докази у своїй сукупності є достатніми для встановлення заявленого факту у її проживання із ОСОБА_2 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.
Таким чином, доводи апеляційної скарги є обгрунтованими, рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Суд першої інстанції, розглянувши заяву ОСОБА_1 , дослідивши докази, не надав належної правової оцінки у їх сукупності та взаємозв`язку, не встановив всіх обставин справи, які мають значення для її вирішення, дійшов помилкового висновку про те, що надані позивачем докази не є достатніми для висновку про те, що відносини, які існували між нею та ОСОБА_26 , носили характер відносин, притаманних подружжю.
На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилається заявниця, підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду та ухвалення нового судового рішення про задоволення заяви.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд,-
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Макаревича Олександра Сергійовича - задовольнити.
Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 02 травня 2025 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в м. Києві Державної адміністрації, Міністерство оборони України про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу - задовольнити.
Встановити факт проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_2 однією сім'єю без реєстрації шлюбу починаючи з 24 серпня 2010 року по 29 вересня 2023 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 23 квітня 2026 року.

Головуючий:   

Судді: