ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" лютого 2026 р. Справа№ 911/2699/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Андрієнка В.В.
суддів: Буравльова С.І. 
Шапрана В.В. 

секретар судового засідання - Король Д.А.
учасники справи:
від позивача : Рогозянський В.І.;
від відповідача : Сидоренко О.О.

розглянувши у закритому судовому засіданні апеляційні скарги Міністерства оборони України та Приватного акціонерного товариства «Бориспільський комбінат будівельних матеріалів»
на рішення Господарського суду Київської області від 11.11.2025 (Повне рішення складено та підписано 20.11.2025)
у справі №911/2699/25 (суддя Антонова В.М.)
За первісним позовом Міністерства оборони України 
до Приватного акціонерного товариства «Бориспільський комбінат будівельних матеріалів» 
про стягнення 1 218 699, 30 грн
та за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства «Бориспільський комбінат будівельних матеріалів» 
до Міністерства оборони України 
про стягнення 519 462, 72 грн
УСТАНОВИВ:

Міністерство оборони України звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Бориспільський комбінат будівельних матеріалів" про стягнення 1 218 669, 30 грн, з яких: 182 652, 34 грн пеня та 1 036 016, 96 грн штраф. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем свого зобов`язання за договором про закупівлю товарів за державні кошти №343/3/2024/50 від 23.10.2024 в частині повної та своєчасної поставки товару.
Приватне акціонерне товариство "Бориспільський комбінат будівельних матеріалів" звернулось до Господарського суду Київської області з зустрічним позовом до Міністерства оборони України про стягнення 519 462, 72 грн. Позовні вимоги зустрічної позовної заяви обґрунтовані неналежним виконанням Міністерством оборони України своїх зобов`язань за договором про закупівлю товарів за державні кошти №343/3/2024/50 від 23.10.2024 в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару.
Рішенням Господарського суду Київської області від 11.11.2025 у справі №911/2699/25 позов задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Бориспільський комбінат будівельних матеріалів" на користь Міністерства оборони України 83 219, 45 грн пені, 518 008, 48 грн штрафу. В іншій частині первісного позову відмовлено. Зустрічний позов Приватного акціонерного товариства "Бориспільський комбінат будівельних матеріалів" до Міністерства оборони України про стягнення 519 462, 72 грн задоволено.
Не погоджуючись з указаним рішенням, від Приватного акціонерного товариства "Бориспільський комбінат будівельних матеріалів" надійшла апеляційна скарга, у якій скаржник просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 11.11.2025 у справі № 911/2699/25 в частині часткового задоволення позовних вимог за первісним позовом, та ухвалити нове, яким у задоволенні первісного позову відмовити повністю. В частині задоволення зустрічного позову рішення залишити без змін.
Зокрема апелянт стверджує, що він, як сумлінний контрагент за Договором, здійснило усі необхідні та можливі дії направлені на повідомлення МОУ про факт настання форс-мажорних обставин, що підтверджується надсиланням Замовнику електронних та поштових листів про настання форс-мажорних обставин та відправлення сертифікату ТПП України. Таким чином, Замовник був повідомлений про факт настання форс-мажорних обставин. 
За твердженням апелянта, судом першої інстанції безпідставно не враховано вчасне направлення повідомлення про настання форс мажорних обставин, а саме 06 грудня 2024 року, та зроблено хибний висновок, що в матеріалах справи відсутні докази того, що електронна адреса vrziouiv@post.mil.gov.ua належить саме Позивачу, оскільки така обставина не заперечувалася МОУ, питання належності електронної адреси не піднімалося та не розглядалося в жодному судовому засіданні, окрім того, як вже зазначалося вище, більшість листування між Позивачем та Відповідачем відбулося саме засобами електронного зв`язку, що підтверджується скрінами електронного листування, з яких чітко вбачається належність вказаної електронної адреси Позивачу. Окрім того, сертифікатом Київської обласної ТПП №3200-25-0033 від 09.01.2025 року засвідчено, що форс-мажорні обставини тривають станом на 09.01.2025 року. З огляду на викладене, повідомлення про настання форс-мажорних обставин та сертифікат ТПП направлялося Постачальником у визначені законодавством та Договором строки, а саме протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту їх виникнення, що відповідно до п. 8.1. Договору призводить до звільнення Постачальника від відповідальності за невиконання та неналежне виконання зобов`язань за Договором.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.12..2025 відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Бориспільський комбінат будівельних матеріалів" на рішення Господарського суду Київської області від 11.11.2025 у справі № 911/2699/25, розгляд апеляційної скарги призначено на 21.01.2026. 
Також, не погоджуючись з указаним рішенням, від Міністерства оборони України надійшла апеляційна скарга, у якій скаржник просить рішення Господарського суду Київської області від 11 листопада 2025 року у справі № 911/2655/25 в частині первісного позову скасувати та прийняти нове рішення, яким позов Міністерства оборони України про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Бориспільський комбінат будівельних матеріалів" штрафних санкцій в розмірі у розмірі 1 218 669,30 грн, з яких: 182 652,34 грн - пеня, 1 036 016,96 грн - штраф за не постачання (не в повному обсязі) задовольнити повністю.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що на думку апелянта, місцевим господарським судом необґрунтовано було відмовлено у задоволенні частини позовних вимог Міністерства оборони України. Зокрема апелянт стверджує, що Міноборони не погоджується з розрахунком пені та його обґрунтуванням, які були здійснені судом в оскаржуваному рішенні. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Господарського суду Київської області від 11.11.2025 у справі №911/2699/25, об`єднано апеляційні скарги Міністерства оборони України та Приватного акціонерного товариства "Бориспільський комбінат будівельних матеріалів" на рішення Господарського суду Київської області від 11.11.2025 у справі №911/2699/25 в одне апеляційне провадження, апеляційні скарги у справі призначено до розгляду на 21.01.2026.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2026 розгляд справи було відкладено до 18.02.2026.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Колегія суддів встановила, що 08.11.2021 між Міністерством оборони України (замовник) та Приватним акціонерним товариством "Бориспільський комбінат будівельних матеріалів" (постачальник) укладено договір про закупівлю товарів за державні кошти №343/3/2024/50 від 23.10.2024, відповідно до п.1.1. якого постачальник зобов`язується здійснити постачання замовникові товарів оборонного (спеціального) призначення для будівництва військових інженерно-технічних і фортифікаційних споруд (улаштування невибухових загороджень), а саме: піраміда загороджувальна ПЗ-1 код за ДК 021:2015:44210000-5 Конструкції та їх частини (далі - товар) у кількості, асортименті, строки та за цінами, які зазначені в специфікації постачання товару (додаток 1) (далі - специфікація), а замовник зобов`язується прийняти і оплатити товар. 
Згідно із п.3.1. договору ціна (вартість) товару становить 27 949 380 (двадцять сім мільйонів дев`ятсот сорок дев`ять тисяч триста вісімдесят) гри 48 коп., у тому числі ПДВ - 4 658 230 (чотири мільйони шістсот п`ятдесят вісім тисяч двісті тридцять) грн 08 коп. Ціна (вартість) за одиницю товару - відповідно до специфікації. 
Відповідно до пункту 4.1. договору розрахунки за прийнятий товар належної якості та кількості проводяться шляхом оплати замовником після пред`явлення постачальником рахунку-фактури (2 примірники) (рахунок) протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати постачання, за умови надходження бюджетних коштів па рахунок Міністерства оборони України за даним кодом видатків, а також дозволяється здійснювати оплату за фактично поставлені партії товару. Замовник бере на себе фінансові зобов`язання щодо оплати товару лише за умови наявності відповідних видатків державного бюджету. Ця умова є відкладальною обставиною (п.1 ст.212 Цивільного Кодексу України). 
У пункті 5.1. договору сторонами погоджено, що постачання товару здійснюється з дати підписання договору сторонами відповідно до специфікації в строк до 20.12.2024. постачання товару дозволяється партіями. 
Пунктом 5.2. договору визначено, що місцем постачання товару є місцезнаходження вантажоодержувача замовника. Товар постачається на умовах DDP - склад замовника відповідно до міжнародних правил по тлумаченню термінів "Інкотермс" у редакції 2020 року згідно з положеннями договору. 
Відповідно до п.5.4. договору приймання товару за кількістю та якістю проводиться представником вантажоодержувача замовника та оформляється актом приймання-передачі товару (додаток 2), який складається постачальником та підписується постачальником, вантажоодержувачем і замовником. 
Право власності на товар, а також усі пов`язані з ним ризики переходять від постачальника до замовника з моменту передачі його замовнику (п.5.6. договору).
Замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі здійснити оплату за поставлений товар відповідно до умов договору (п.6.1.1. договору).
Замовник має право в односторонньому порядку відмовитися від договору у випадку невиконання постачальником (повністю або частково) взятих ним зобов`язань щодо строків їх виконання, більше ніж 10 календарних днів (п.6.2.1. договору).
Постачальник зобов`язаний забезпечити постачання товару в строки встановлені договором (п.6.3.1. договору).
Постачальник має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за поставлений товар, відповідно до умов, встановлених розділом 4 цього договору (п.6.4.1. договору).
Відповідно до п.7.3. договору за порушення строків постачання товару з постачальника стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товару, щодо якого допущено прострочення виконання за кожний день прострочення.
За прострочення поставки товару понад 30 (тридцять) календарних днів, за відмову від постачання або не постачання (постачання в неповному обсязі) з постачальника додатково стягується штраф у розмірі 7 (сім) відсотків від вартості непоставленого товару (п.7.4. договору).
Згідно із пунктом 8.1. договору сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладання договору та виникли поза волею сторін і безпосередньо вплинули на виконання договору, а саме: аварія, пожежа, заборона (обмеження) експорту/імпорту викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, циклон, ураган, повінь, замерзання портів, землетрус, пожежа, посуха, а також події/обставини, визначені у пункті 8.7. 
Сторона, що не може виконувати зобов`язання за цим договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону в письмовій формі. У разі не повідомлення в строк, який визначено у першому абзаці цього пункту в письмовій формі іншої сторони про настання обставин непереборної сили вона позбавляється права посилатися на ці обставини та не звільняється від відповідальності передбаченої ним договором, навіть при наявності відповідного сертифікату, виданого Торгово-промисловою палатою України та/або регіональними торгово-промисловими палатами України (п.8.2. договору).
Відповідно до п.8.3. договору доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідний сертифікат, який видасться Торгово-Промисловою палатою України або регіональними торгово-промисловими палатами.
Пунктом 8.7. договору погоджено, що сторони усвідомлюють, що даний договір укладається під час дії в Україні правового режиму воєнного стану, а тому сам факт дії воєнного стану в Україні не буде вважатися обставинами непереборної сили (форс-мажорними обставинами), крім випадків настання конкретних подій/обставин (окупація території агресором, де знаходяться виробничі потужності постачальника, знищення безпосередньо бази/складів постачальника, де виготовляється/зберігається товар для Замовника, тощо) під час дії правового режиму воєнного стану, що буде підтверджено документами, які надаються відповідним уповноваженим органом.
Відповідно до п.11.3. договору умовами припинення (розірвання) договору, зокрема є відмова замовника в односторонньому порядку від договору у випадку невиконання (повністю або частково) постачальником взятих ним зобов`язань з перевищенням договірних строків їх виконання більш ніж 10 календарних днів.
Цей договір набирає чинності з моменту підписання його двома сторонами і діє до 31.12.2024, а в частині проведення фінансових розрахунків до повного їх завершення. В частині гарантійних зобов`язань договір діє до повного їх виконання постачальником (п.11.1. договору).
Відповідно до специфікації, постачальник у строк до 20.12.2024 здійснює постачання піраміди загороджувальної ПЗ-1, у загальній кількості 22 006 шт., ціна за одиницю якого становить 1 270, 08 грн з ПДВ, на загальну суму 27 949 380, 48 грн. 
Як встановлено судом, на виконання умов договору ПрАТ "Бориспільський комбінат будівельних матеріалів" у період з 09.11.2024 по 28.12.2024 поставив товар у загальній кількості 10 353 шт. на загальну суму 13 149 138, 24 грн, що підтверджується актами приймання-передачі товару: №1 на суму 1 920 360, 96 грн у кількості 1512 шт., №2 на суму 1 920 360, 96 грн у кількості 1512 шт., №3 на суму 701 084, 16 грн у кількості 552 шт., №4 на суму 708 704, 64 грн у кількості 558 шт., №5 на суму 753 157, 44 грн у кількості 593 шт., №6 на суму 736 646, 40 грн у кількості 580 шт., №7 на суму 609 638, 40 грн у кількості 480 шт., №8 на суму 796 340, 16 грн у кількості 627 шт., №9 на суму 609 638, 40 грн у кількості 480 шт., №10 на суму 1 196 415, 36 грн у кількості 942 шт., №11 на суму 741 726, 72 грн у кількості 584 шт., №12 на суму 112 590, 08 грн у кількості 876 шт., №13 на суму 823 011, 81 грн у кількості 648 шт. та №14 на суму 519 426, 72 грн у кількості 409 шт.
Як убачається з акта №10 товар здав - 14.12.2024, товари прийняв - 23.12.2024, акта №11 товар здав - 18.12.2024, товари прийняв, - 26.12.2024., акта №12 товар здав - 21.12.2024, товари прийняв - 26.12.2024, акта №13 товар здав - 21.12.2024, товари прийняв - 27.12.2024 та акта №14 товар здав - 28.12.2024, товари прийняв - 31.12.2024.
Вказані акти підписані та скріплені печатками з обох сторін без зауважень та заперечень.
У свою чергу МОУ частково оплатило отриманий товар, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними інструкціями, неоплаченим залишився товар поставлений за актом приймання-передачі товару №14 на суму 519 426, 72 грн.
Доказів поставки ПрАТ "Бориспільський комбінат будівельних матеріалів" ще 11 653 шт. (22 006 - 10 353) піраміди загороджувальної ПЗ-1 на загальну суму 14 800 242, 24 грн матеріали справи не містять.
29.11.2024 ПрАТ "Бориспільський комбінат будівельних матеріалів" звернулося до Київської регіональної торгово-промислової палати із заявою про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) для суб`єктів господарювання/фізичних осіб за договірними зобов`язаннями за вих.№734.
Листом за вих.№746 від 03.12.2024 відповідач повідомив позивача про настання форс-мажорних обставин та про звернення до Київської обласної торгово-промислової палати для отримання сертифікату.
Вказаний лист направлено позивачу 10.12.2024, що підтверджується описом вкладення цінного листа та накладною №0830300015274, який отриманий МОУ 16.12.2024, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення №0830300015274.
Також 10.12.2024 листом за вих.№748 від 06.12.2024 ПрАТ "Бориспільський комбінат будівельних матеріалів" направило на адресу МОУ сертифікат Київської обласної (регіональної) торгово-промислової палати про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) №3200-24-2232 від 06.12.2024 щодо зобов`язання відповідача поставити товари оборонного (спеціального) призначення для будівництва військових інженерно-технічних і фортифікаційних споруд (улаштування невибухових загороджень), а саме: піраміда загороджувальна ПЗ-1, код за ДК 021:2015:44210000-5 Конструкції та їх частини, у кількості, асортименті, строки та за цінами, які зазначені в специфікації постачання товару, в термін до 20.12.2024, за договором про закупівлю товарів за державні кошти № 343/3/2024/50 від 23.10.2024, яким засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військова агресія російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану, продовження дії правового режиму воєнного стану, введення (продовження дії) комендантської години, тривалі повітряні тривоги, військові дії, ракетні обстріли, внаслідок яких пошкоджено об`єкти енергетичної інфраструктури, що спровокувало дефіцит енергопотужностей та вимушене обмеження споживання електроенергії, як наслідок, унеможливлення виконання роботи тривалий час, сповільнення роботи підприємства, призупинення виробничих процесів на виробничих потужностях ПрАТ "Бориспільський комбінат будівельних матеріалів". Період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили): дата настання: 29.11.2024; дата закінчення: тривають на 06.12.2025.
Направлення вказаного листа підтверджується описом вкладення цінного листа та накладною №083030015240, який отриманий МОУ 16.12.2024, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення №083030015240.
Листом за вих.№775 від 16.12.2024 ПрАТ "Бориспільський комбінат будівельних матеріалів" повідомило МОУ, що станом на 20.12.2024 буде поставлено ПЗ-1 у кількості 11 336 шт.
Додатковою угодою №1 від 18.12.2024 сторони виклали пункт 11.1. договору в наступній редакції: "Цей договір набирає чинності з моменту підписання його двома сторонами і діє до 31.03.2025, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. В частині гарантійних зобов`язань договір діє до повного їх виконання постачальником".
МОУ направлено ПрАТ "Бориспільський комбінат будівельних матеріалів" повідомлення про розірвання договору з посиланням на 11.3. договору за вих.№343/25990 від 31.12.2024, у якому зазначено, що позивач розриває договір з 01.01.2025, яке отримане ПрАТ "Бориспільський комбінат будівельних матеріалів" 06.02.2025, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення №0411900073739.
МОУ звернулося до ПрАТ "Бориспільський комбінат будівельних матеріалів" з претензіями щодо невиконання договору №13 за вих.№343/327 від 06.01.2025 та №14 за вих. №343/328 від 06.01.2025, у яких в зв`язку із не несвоєчасною та не поставкою товару в повному обсязі просив відповідача сплатити штрафні санкції.
Відповіддю на вказані претензії за вих.№22 від 20.01.2025 ПрАТ "Бориспільський комбінат будівельних матеріалів" повідомило, що 06.12.2024 листом звернувся до МОУ з повідомленням про форс-мажорні обставини, які підтверджені відповідним сертифікатом Торгово-промислової палати України та про наявність готового до відвантаження товару, а тому підстав для задоволення претензій немає.
Сертифікатом Київської обласної (регіональної) торгово-промислової палати про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) №3200-25-0033 від 09.01.2025 щодо зобов`язання відповідача поставити товари оборонного (спеціального) призначення для будівництва військових інженерно-технічних і фортифікаційних споруд (улаштування невибухових загороджень), а саме: піраміда загороджувальна ПЗ-1, код за ДК 021:2015:44210000-5 Конструкції та їх частини, у кількості, асортименті, строки та за цінами, які зазначені в специфікації постачання товару, в термін до 20.12.2024, за договором про закупівлю товарів за державні кошти № 343/3/2024/50 від 23.10.2024, яким засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військова агресія російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану, продовження дії правового режиму воєнного стану, введення (продовження дії) комендантської години, тривалі повітряні тривоги, військові дії, ракетні обстріли, внаслідок яких пошкоджено об`єкти енергетичної інфраструктури, що спровокувало дефіцит енергопотужностей та вимушене обмеження споживання електроенергії, як наслідок, унеможливлення виконання роботи тривалий час, сповільнення роботи підприємства, призупинення виробничих процесів на виробничих потужностях ПрАТ "Бориспільський комбінат будівельних матеріалів". Період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили): дата настання: 29.11.2024; дата закінчення: тривають на 09.01.2025.
26 лютого 2025 року Розпорядженням Київської обласної військової адміністрації №373 відповідачу підтверджено статус критично важливого підприємства для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.
Колегія суддів відзначає, що укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки. 
Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
На підставі укладеного між сторонами договору в позивача виник обов`язок здійснити поставку товару, а у відповідача - прийняти такий товар у обсязі, погодженому сторонами та оплатити його вартість.
Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до пункту 4.1. договору розрахунки за прийнятий товар належної якості та кількості проводяться шляхом оплати замовником після пред`явлення постачальником рахунку-фактури (2 примірники) (далі - рахунок) протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати постачання, за умови надходження бюджетних коштів па рахунок Міністерства оборони України за даним кодом видатків, а також дозволяється здійснювати оплату за фактично поставлені партії товару. Замовник бере на себе фінансові зобов`язання щодо оплати товару лише за умови наявності відповідних видатків державного бюджету. Ця умова є відкладальною обставиною (п.1 ст.212 Цивільного Кодексу України). 
Згідно із ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч.1 ст.598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як вказано судом вище, на виконання умов договору ПрАТ "Бориспільський комбінат будівельних матеріалів" у період з 09.11.2024 по 28.12.2024 поставив товар у загальній кількості 10 353 шт. на загальну суму 13 149 138, 24 грн. Акти підписані сторонами без зауважень та заперечень.
У свою чергу МОУ частково оплатило отриманий товар, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними інструкціями, неоплаченим залишився товар поставлений за актом приймання-передачі товару №14 на суму 519 426, 72 грн.
Доказів оплати поставленого товару за актом приймання-передачі товару №14 на суму 519 426, 72 грн матеріали справи не містять та вказані обставити визнаються МОУ.
Враховуючи, що судом встановлено заборгованість МОУ щодо оплати вартості товару в розмірі 519426,72 грн, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про обґрунтованість позовних вимог за зустрічним позовом.
Щодо позовних вимог, заявлених МОУ у первісному позові, колегія суддів відзначає таке. 
Як було зазначено судом, у пункті 5.1. договору сторонами погоджено, що постачання товару здійснюється з дати підписання договору сторонами відповідно до специфікації в строк до 20.12.2024, постачання товару дозволяється партіями. 
Також сторонами погоджено специфікацію (додаток 1) до договору, якою встановлено строк постачання товару до 20.12.2024.
Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України закріплено принцип свободи договору.
У відповідності до положень статтей 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Судом береться до уваги те, що ПрАТ "Бориспільський комбінат будівельних матеріалів" самостійно погоджено строк поставки повару до 20.12.2024.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, МОУ зазначає, що ПрАТ "Бориспільський комбінат будівельних матеріалів" порушено строки поставки товару за актами №10, 11, 12, 13 та 14.
При цьому з акта №10 вбачається, що товар здав - 14.12.2024, товари прийняв - 23.12.2024, акта №11 товар здав - 18.12.2024, товари прийняв, - 26.12.2024., акта №12 товар здав - 21.12.2024, товари прийняв - 26.12.2024, акта №13 товар здав - 21.12.2024, товари прийняв - 27.12.2024 та акта №14 товар здав - 28.12.2024, товари прийняв - 31.12.2024.
При цьому, МОУ в розрахунку кількості днів прострочки поставки товару визначає дату поставки товару по різному. Зокрема, щодо актів, відповідно до яких товар поставлено своєчасно, датою поставки МОУ визначає дату здачі товару, а щодо актів, у яких дата прийняття товару поза строком поставки, визначає саме дату прийняття товару, що є вигідним для нарахування штрафних санкцій на користь МОУ. 
Колегія суддів відзначає, що Верховний Суд у своїх постановах неодноразово посилався на принцип римського права venirecontrafactumproprium (заборона суперечливої поведінки), який базується ще на римській максимі "ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці" (постанови Верховного Суду в справах №910/19179/17, №914/2622/16, №914/3593/15, №237/142/16-ц, №911/205/18).
Право власності на товар, а також усі пов`язані з ним ризики переходять від постачальника до замовника з моменту передачі його замовнику (п.5.6. договору).
Як встановлено судом вище, вказані акти підписані та скріплені печаткою МОУ без зауважень та заперечень.
Отже, оскільки право власності на товар переходить до МОУ з моменту передачі йому товару, то датою поставки товару є саме дата здачі товару, а тому ПрАТ "Бориспільський комбінат будівельних матеріалів" порушено погоджений строк поставки товару за актами №12, 13 та 14.
За порушення строків поставки товару МОУ просить суд стягнути з ПрАТ "Бориспільський комбінат будівельних матеріалів" 182 652, 34 грн пені за загальний період з 21.12.2024 по 31.12.2024 та 1 036 016, 96 грн 7% штрафу.
За змістом ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.
У відповідності до ч.1 ст.548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.
Згідно зі ст.546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.1, 3 ст.549 Цивільного кодексу України (в редакції чинній в період нарахування пені)).
Частиною 2 ст.549 Цивільного кодексу України встановлено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Відповідно до п.7.3. договору за порушення строків постачання товару з постачальника стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товару, щодо якого допущено прострочення виконання за кожний день прострочення.
Згідно із п.7.4. договору за прострочення поставки товару понад 30 (тридцять) календарних днів, за відмову від постачання або не постачання (постачання в неповному обсязі) з постачальника додатково стягується штраф у розмірі 7 (сім) відсотків від вартості непоставленого товару.
Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про задоволення первісних позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача 166438,90 грн пені за період з 21.12.2024 по 31.12.2024, враховуючи встановлений судом фактичний строк поставки товару, обмежуючись сумами та періодами, визначеними МОУ, та враховуючи, що на день поставки пеня не нараховується.
Також судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про стягнення з відповідача на користь позивача 1 036 016, 96 грн 7% штрафу. 
При цьому судова колегія вважає необґрунтованим твердження апелянта ПрАТ "Бориспільський комбінат будівельних матеріалів" про настання для нього обставин непереборної дії. 
Так, пунктом 8.1. договору сторони погодили, що сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладання договору та виникли поза волею сторін і безпосередньо вплинули на виконання договору, а саме: аварія, пожежа, заборона (обмеження) експорту/імпорту викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, циклон, ураган, повінь, замерзання портів, землетрус, пожежа, посуха, а також події/обставини визначені у пункті 8.7. 
Відповідно до п.8.3. договору доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідний сертифікат, який видасться Торгово-Промисловою палатою України або регіональними торгово-промисловими палатами.
Форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона, яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17.08.2022 у справі № 922/854/21.
Між обставинами непереборної сили та неможливістю належного виконання зобов`язання має бути причинно-наслідковий зв`язок. Тобто неможливість виконання зобов`язання має бути викликана саме обставиною непереборної сили, а не обставинами, ризик настання яких несе учасник правовідносин (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 31.08.2022 у справі №910/15264/21). 
З аналізу наведеного слідує, що на особу, яка порушила зобов`язання, покладається обов`язок доведення того, що відповідне порушення є наслідком дії певної непереборної сили, тобто, що непереборна сила не просто існує, а безпосередньо призводить до порушення стороною свого зобов`язання (необхідність існування причинно-наслідкового зв`язку між виникненням форс-мажорних обставин та неможливістю виконання стороною своїх зобов`язань).
ПрАТ "Бориспільський комбінат будівельних матеріалів" не надало доказів на підтвердження наявності причинно-наслідкового зв`язку, зокрема, не підтверджено неможливості виконувати свої зобов`язання за договором у передбачені ним строки саме внаслідок дії воєнного стану, введення (продовження дії) комендантської години та відключення електроенергії, які тривають з 2022 року, про які відповідачу на час укладання договору було відомо.
У п.8.7. договору сторони підтвердили, що усвідомлюють, що даний договір укладається під час дії в Україні правового режиму воєнного стану, а тому сам факт дії воєнного стану в Україні не буде вважатися обставинами непереборної сили (форс-мажорними обставинами), крім випадків настання конкретних подій/обставин (окупація території агресором, де знаходяться виробничі потужності постачальника, знищення безпосередньо бази/складів постачальника, де виготовляється/зберігається товар для замовника, тощо) під час дії правового режиму воєнного стану, що буде підтверджено документами, які надаються відповідним уповноваженим органом.
При цьому ПрАТ "Бориспільський комбінат будівельних матеріалів" не надано відомостей про те, що МОУ перебуває в кращому становищі порівняно з ним, з огляду на запровадження в державі воєнного стану, тобто такі форс-мажорні обставини, стосуються обох сторін.
Отже, суд вважає, що введення воєнного стану, повітряні тривоги, існування комендантської години та відключення електроенергії, не є автоматичною підставою для звільнення від відповідальності за неналежне виконання зобов`язань.
Судова колегія відзначає, що особою, яка посилається на такі обставини, має бути підтверджено не факт настання цих обставин, а саме їхня здатність впливати на реальну можливість виконання зобов`язання.
Крім цього, відповідно до п.8.2. договору сторона, що не може виконувати зобов`язання за цим договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону в письмовій формі. У разі не повідомлення в строк, який визначено у першому абзаці цього пункту в письмовій формі іншої сторони про настання обставин непереборної сили вона позбавляється права посилатися на ці обставини та не звільняється від відповідальності передбаченої ним договором, навіть при наявності відповідного сертифікату, виданого Торгово-промисловою палатою України та/або регіональними торгово-промисловими палатами України 
З матеріалів справи вбачається, що 29.11.2024 ПрАТ "Бориспільський комбінат будівельних матеріалів" звернулося до Київської регіональної торгово-промислової палати із заявою про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) для суб`єктів господарювання/фізичних осіб за договірними зобов`язаннями за вих.№734.
Також у сертифікатах Київської обласної (регіональної) торгово-промислової палати зазначено дату настання форс-мажорних обставин 29.11.2024.
Отже, відповідно до п.8.2. договору ПрАТ "Бориспільський комбінат будівельних матеріалів" мало повідомити МОУ про настання обставин непереборної сили до 06.12.2024 (5 робочих днів з моменту їх виникнення).
ПрАТ "Бориспільський комбінат будівельних матеріалів" зазначає, що повідомив МОУ про настання обставин непереборної сили 06.12.2024 шляхом надсилання листів та сертифіката на електронну адресу позивача - vrziouiv@post.mil.gov.ua. 
Так, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частини 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу Кодексу).
В матеріалах справи відсутні докази того, що електронна адреса vrziouiv@post.mil.gov.ua належить саме МОУ, крім того, суд позбавлений можливості ідентифікувати документи надіслані на вказану електронну адресу, які також не містять доказів накладання електронного підпису.
Листом за вих.№746 від 03.12.2024 ПрАТ "Бориспільський комбінат будівельних матеріалів" повідомив МОУ про настання форс-мажорних обставин та про звернення до Київської обласної торгово-промислової палати для отримання сертифікату. Вказаний лист направлено МОУ 10.12.2024, що підтверджується описом вкладення цінного листа та накладною №0830300015274, який отриманий МОУ 16.12.2024, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення №0830300015274.
Отже, ПрАТ "Бориспільський комбінат будівельних матеріалів" втратило своє право посилатись на форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили).
Щодо клопотання ПрАТ "Бориспільський комбінат будівельних матеріалів" про зменшення розміру неустойки на 99% на підставі ч.3 ст. 551 Цивільного кодексу України колегія суддів відзначає наступне. 
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18.03.2020 р. у справі № 902/417/18 наголосила, що, аби неустойка не набула ознак каральної санкції, діє правило ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України про те, що суд має право зменшити її розмір, якщо він є завеликим порівняно зі збитками, які розумно можна було б передбачити.
У постанові від 19.01.2024 в справі № 911/2269/22 Верховний Суд зазначив, що в питаннях підстав для зменшення розміру неустойки правовідносини в кожному спорі про її стягнення є відмінними, оскільки суд, застосовуючи дискрецію для розв`язання цього питання, щоразу виходить із конкретних обставин, якими обумовлене зменшення штрафних санкцій, що водночас мають узгоджуватися з положеннями ст. 233 Господарського кодексу України й ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України та які суд має досліджувати й оцінювати в порядку ст. ст. 86, 210, 237 Господарського процесуального кодексу України. Індивідуальний характер підстав, якими в конкретних правовідносинах обумовлюється зменшення судом розміру неустойки (що підлягає стягненню за порушення зобов`язання), а також дискреційний характер визначення судом розміру, до якого він її зменшує, підводять до висновку про відсутність універсального максимального й мінімального розміру, на який неустойку може бути зменшено, а це водночас вимагає, щоб цей розмір відповідав принципам верховенства права.
Штрафні санкції у формі неустойки (штраф, пеня) слугують належним засобом захисту інтересів кредитора від неналежного виконання зобов`язань боржником. Однак, неустойка не може бути каральною санкцією для боржника, оскільки повинна мати тільки компенсаційний характер.
Дійсно, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки, штрафу є правом суду. Господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе їх зменшення.
Відповідно до частини 3 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
При цьому, слід зауважити, що стягнення штрафних санкцій не може слугувати джерелом отримання прибутку, а спрямоване виключно на стимулювання іншої сторони належним чином виконувати свої зобов`язання за договором.
В обґрунтування клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій, ПрАТ "Бориспільський комбінат будівельних матеріалів" посилалось на дію воєнного стану, повітряні тривоги, існування комендантської години та відключення електроенергії, також зазначає, що здійснював всі можливі дії для належного виконання договору, натомість, позивач прийняв рішення про дострокове розірвання договору та МОУ не надано доказів понесення збитків у зв`язку із порушення ПрАТ "Бориспільський комбінат будівельних матеріалів" своїх зобов`язань за договором.
Окрім того, 26 лютого 2025 року Розпорядженням Київської обласної військової адміністрації №373 ПрАТ "Бориспільський комбінат будівельних матеріалів" підтверджено статус критично важливого підприємства для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.
Так, судом береться до уваги те, що матеріали справи не містять доказів понесення МОУ збитків, пов`язаних з діями чи бездіяльністю ПрАТ "Бориспільський комбінат будівельних матеріалів", останній є українським виробником, якого визначено критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, заявлений розмір штрафу та пені має каральний характер, а не компенсаційний, стягнення штрафу та пені в повному обсязі може поставити ПрАТ "Бориспільський комбінат будівельних матеріалів" в скрутне фінансове становище, що в свою чергу повпливає на неможливості здійснення виробництва для військових потреб та забезпечення працівників роботою, більше того в умовах воєнного стану.
З урахуванням вище перелічених обставин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність у даній справі підстав для зменшення розміру заявленого до стягнення штрафу та пені на 50%, задля уникнення невиправдано обтяжливого фінансового навантаження на ПрАТ "Бориспільський комбінат будівельних матеріалів" та стягнення з ПрАТ "Бориспільський комбінат будівельних матеріалів" на користь МОУ штрафу у розмірі 518 008, 48 грн та пені в розмірі 83 219,45 грн.
Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
У викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі № 909/636/16.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N303-A, п. 29).
Отже, з огляду на вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, суд надав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмета доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
При цьому, слід зазначити, що іншим доводам апелянтів оцінка судом не надається, адже, вони не спростовують встановлених судом обставин, та не впливають на результат прийнятого рішення.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянтів по суті їх скарг в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.
Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що рішення Господарського суду Київської області від 11.11.2025 у справі № 911/2699/25 обґрунтоване, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже, підстав для його скасування не вбачається, у зв`язку з чим апеляційні скарги не підлягають задоволенню.
Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг покладаються на їх заявників.
Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційні скарги Міністерства оборони України та Приватного акціонерного товариства «Бориспільський комбінат будівельних матеріалів» на рішення Господарського суду Київської області від 11.11.2025 у справі № 911/2699/25 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 11.11.2025 у справі № 911/2699/25 залишити без змін.
3. Витрати по сплаті судового збору покласти на Міністерство оборони України та Приватне акціонерне товариство «Бориспільський комбінат будівельних матеріалів» відповідно.
4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 24.03.2026

Головуючий суддя В.В. Андрієнко 

Судді С.І. Буравльов

В.В. Шапран