ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

16 лютого 2026 року м. Житомир справа № 240/11345/25
категорія 112010203

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Приходько О.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, 
встановив:
До Житомирського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправними дії відповідача щодо застосування при обчисленні пенсії за віком відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон № 1058-ІV) показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014, 2015, 2016 роки;
- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2022, 2023, 2024 роки, з 09 січня 2025 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем безпідставно відмовлено йому у здійсненні перерахунку та виплати пенсії відповідно до Закону № 1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2022, 2023, 2024 роки, оскільки відповідачем не враховано, що пенсія за Законом № 1058-ІV призначається позивачу вперше, а з 15 листопада 2016 року пенсія була призначена за вислугу років за нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (надалі - Закон № 1788-XII).
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні).
Відповідач позов не визнав, подав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позивач перебуває на обліку в управлінні з 15 листопада 2016 року та отримував пенсію за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону № 1788-XII, обчислену за нормами Закону № 1058-ІV. З 09 січня 2025 року позивача було переведено з пенсії за вислугу років на пенсію відповідно до Закону № 1058-ІV. Застосування для обчислення пенсії показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2022-2024 роки у зв`язку з переходом з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-ІV чинним законодавством не передбачено. З огляду на викладене, в задоволенні позовних вимог просить відмовити.
Розглянувши доводи у позовній заяві та відзиві на позов, з`ясувавши усі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з урахуванням такого.
Суд встановив, що ОСОБА_1 з 15 листопада 2016 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та йому було призначено пенсію за вислугу років згідно із Законом № 1788-XII, розмір якої обчислювався за нормами Закону № 1058-ІV.
В подальшому з 09 січня 2025 року позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-ІV.
На звернення позивача щодо обчислення пенсії Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом від 20 березня 2025 року за № 15188-11473/В-02/8-0600/25 повідомило, що відповідно до статті 40 Закону № 1058-ІV при обчисленні розміру пенсії за вислугу років було застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2014-2016 роки у розмірі 3764,40 грн. При цьому відповідачем зазначено, що визначення заробітної плати для обчислення пенсії із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарну роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, застосовується лише при призначенні пенсії, а тому застосування показника, про який просить позивач, у зв`язку з переходом з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, підстав немає.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає таке.
З 01 січня 1992 року постановою Верховної Ради України від 06 грудня 1991 року № 1931-XII введено в дію Закон № 1788-XII в частині норм, що стосуються призначення і виплати пенсій та коригування рівнів пенсій, призначених до введення цього Закону; з 01 квітня 1992 року - у повному обсязі.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 1788-XII громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Згідно зі статтею 2 Закону № 1788-XII за цим Законом призначаються трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.
Згідно зі статтею 51 Закону № 1788-XII пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.
За нормою пункту "е" статті 55 Закону № 1788-XII право на пенсію за вислугу років надано працівникам освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення за умов, вказаних у цьому пункті.
З 01 січня 2004 року принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовано Законом № 1058-ІV.
Частиною першою статті 9 Закону № 1058-ІV встановлено, що в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором, що передбачено частиною першою статті 10 Закону № 1058-ІV.
Відповідно до частини першої статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Частиною другою статті 40 Закону № 1058-IV визначено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Отже, у випадку призначення пенсії на підставі Закону № 1058-IV, при обчисленні пенсії враховується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.
Частиною третьою статті 45 Закону № 1058-ІV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Подібні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді. Зокрема, у постанові від 16 червня 2020 року (справа № 127/7522/17) Верховний Суд зазначив, що за змістом частини третьої статті 45 Закону № 1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви, на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Таким чином, лише при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватись норми частини третьої статті 45 Закону № 1058-ІV щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Також зазначені висновки Верховного Суду узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду України, який у постанові від 29 листопада 2016 року у справі № 133/476/15-а (№ 21-6331а15) обґрунтовано зазначив, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 1788-ХІІ, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно із частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV.
Зазначена правова позиція Верховного Суду України була підтримана і Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 876/5312/17.
Як зазначалось, позивачу з 15 листопада 2016 року призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону № 1788-XII, а за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV він звернулася вперше 09 січня 2025 року, а відтак висновки відповідача про те, що в цьому випадку мало місце переведення з одного виду пенсії на інший за тим же Законом (оскільки обчислення пенсії позивача за вислугу років здійснювалось за нормами Закону № 1058-IV), є помилковими, оскільки в цьому випадку мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом.
Тому суд доходить висновку про наявність у позивача права на нарахування та виплату територіальним органом Пенсійного фонду України пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням такої пенсії, а саме: за 2022 - 2024 роки.
Такі висновки суду узгоджуються з усталеними висновками Верховного Суду у такій категорії спорів (зокрема, у постановах від 08 лютого 2024 року у справі № 500/1216/23 та від 27 листопада 2024 року у справі № 560/11681/23) й у силу частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства (надалі - КАС України) враховуються судом.
Покликання відповідача на правові висновки Верховного Суду у постанові від 22 жовтня 2024 року у справі № 300/5450/23 є безпідставним, оскільки судовою палатою з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду зроблено відступ від рішень Верховного Суду, у яких викладено правовий висновок про наявність в осіб, яким призначалась пенсія за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону № 1788-XII, права на призначення пенсії за віком на загальних підставах (після досягнення пенсійного віку) відповідно до Закону № 1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують зверненню за призначенням пенсії.
За змістом спірних обставин у справі № 300/5450/23 позивачка, яка отримувала пенсію за віком на пільгових умовах, призначену з урахуванням положень Закону № 1788-XII, просила суд зобов`язати відповідача призначити їй пенсію за віком на загальних підставах (після досягнення пенсійного віку) відповідно до Закону № 1058-ІV.
Натомість, за встановлених обставин у цій справі, спірні правовідносини виникли щодо реалізації позивачем, який отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 1788-XII, права на перехід на інший вид пенсії - пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV.
На такій ключовій відмінності спірних правовідносин, які зумовлюють нерелевантність висновків у постанові від 22 жовтня 2024 року у справі № 300/5450/23, Верховним Судом закцентовано у цій же постанові.
Тож правозастосування, зроблене судом у цій справі, узгоджується з висновками Верховного Суду за подібних зі спірними обставин, які викладені у вказаних у цьому рішенні постановах Верховного Суду.
Отже, дії відповідача щодо відмови при призначенні позивачу пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарні роки, а саме: за 2022, 2023, 2024 роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком з 09 січня 2025 року, є протиправними, та, з метою відновлення порушених прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок пенсії за віком позивача відповідно до Закону № 1058-ІV з урахуванням при визначенні розміру цієї пенсії показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме: за 2022, 2023, 2024 роки, та здійснити виплату перерахованої суми пенсії з09 січня 2025 року.
Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Всупереч статті 77 КАС України відповідачем не доведено правомірність своєї поведінки у межах спірних у цій справі правовідносин. Натомість доводи позивача ґрунтуються на матеріальному законі та відповідають фактичним обставинам цієї справи, а тому визнаються судом обґрунтованими.
Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.
За правилами частини першої статті 139 КАС України сплачений позивачем судовий збір у сумі 1211,20 грн підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача (оригінал квитанції від 16 квітня 2025 року про сплату судового збору у сумі 1211,20 грн в матеріалах справи).
Керуючись статтями 139, 143, 241-246, 250, 255, 257, 263, 295 КАС України, суд
вирішив:
Позов задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, буд. 7, м. Житомир, 10003, код ЄДРПОУ 13559341) щодо застосування при обчисленні пенсії за віком ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014, 2015, 2016 роки.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2022, 2023, 2024 роки, з 09 січня 2025 року.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп. витрат по сплаті судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.Г. Приходько

16.02.26