РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2026 року 	справа № 580/3303/26 	
	м. Черкаси 	
Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гайдаш В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі – відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі – відповідач 2) в якому позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення №232730029800 від 05.12.2025 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у призначенні пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати ОСОБА_1 період її роботи зі шкідливими умовами праці у ВАТ “Черкаське хімволокно” з 14.04.1995 до 01.05.2004; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18001, м. Черкаси повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05 грудня 2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та прийняти відповідне рішення.
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що відповідач неправомірно відмовив їй в призначенні пенсії на пільгових умовах, зазначивши, що у неї відсутній необхідний стаж, який дає право на призначення пенсії. Позивачка вважає рішення відповідача незаконними таким, що не відповідає діючому законодавству.
Ухвалою суду від 03.04.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області надала відзив на позовну заяву, в якому в задоволенні позову просить відмовити. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, зазначила, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини, гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час, а тому вважає, що позивачем не було доведено склад та обґрунтування розміру витрат на професійну правничу допомогу, а тому вони не підлягають розподілу. 
Відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається у письмовому провадженні.
Вивчивши доводи сторін, викладені у позовній заяві, поясненнях на позовну заяву та відзиві, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив таке.
15.11.2025 та 05.12.2025 позивачка звернулася із заявами про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1) передбачено опрацювання заяв про призначення/перерахунки пенсії бек-офісами територіальних органів Фонду в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від місця подачі заяви та місця проживання пенсіонера.
Заява позивачки про призначення пенсії на пільгових умовах розглянута Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області за принципом екстериторіальності, відповідно до Порядку №22-1.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №232730029800 від 05.12.2025 позивачці відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1. В рішенні зазначено, що до пільгового стажу не зараховано період роботи та безробіття (до 2010 року) згідно записів трудової книжки № НОМЕР_1 від 13.09.1993, оскільки на титульній сторінці зазначено не повну дату народження власниці; період навчання з 01.09.1993 до 23.06.1996 згідно диплома серії НОМЕР_2 від 23.06.1996, оскільки даний період перетинається з періодом роботи. Також зазначено, що надана довідка про особливий період роботи чи умов праці необхідних для призначення пільгової пенсії від 24.01.2007 №19 не відповідає додатку №5 до Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 та не є чинною на момент подання документів, крім того, у довідці відсутній підпис головного бухгалтера. Запропоновано заявниці виправити вказані недоліки та повторно звернувся з відповідною заявою до органів пенсійного фонду. 
Не погоджуючись із рішенням щодо відмови в призначенні пенсії, позивачка звернулася до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним обставинам справи, суд врахував ч.2 ст.19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У ч.1 ст.46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Стосовно пільгового стажу позивачки за Списком №1, суд зазначає таке.
Відповідно до ст.56 Закону України “Про пенсійне забезпечення” №1788-XII від 05.11.1991 (далі – Закон №1788-XIІ) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
На підставі ч.1 ст.62 Закону №1788-XII основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі – Порядок №637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Відповідно до п. 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.
Згідно з п. 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.
Такі висновки викладені в постанові Верховного Суду від 18.10.2018 у справі №470/836/17 у подібних правовідносинах, які відповідно до ч.5 ст.242 КАС України враховуються судом під час застосування норм права.
Суд встановив, що згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_3 позивачка працювала на ВАТ “Черкаське хімволокно”:
- з 13.09.1993 року прийнята в Черкаське виробниче об`єднання «Хімволокно» в текстильний цех №3 учнем перемотувача нитки, (розпорядження №429 від 13.09.1993 р.). 
Відомості трудової книжки позивачки містять відомості про перетворення Черкаського виробничого об`єднання «Хімволокно» у ВАТ «Черкаське хімволокно» згідно наказу МП №132 від 28.04.1994р.: 
- з 07.04.1994 року переведена лаборантом хімічних аналізів дослідницького бюро виробничих процесів 3 розряду (наказ №53 від 07.04.1994 р.); 
- з 14.04.1995 року переведена в кислотний цех з кристалізацією сульфата натрія лаборантом хімічного аналізу хімічної лабораторії 3 розряду (наказ №94 від 14.04.1995 р.); 
- звільнена 01.05.2004 р., за ст. 38 КЗпП України (по догляду за дитиною до 14 років). 
Згідно виписки із наказу по ВАТ «Черкаське хімволокно» №634 від 01.12.1994р., №604 від 27.06.2000р. «Про результати атестації робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на пільгове пенсійне забезпечення», цех кислотний з кристалізацією сульфату натрію, хімічна лабораторія, за професією – лаборант хімічного аналізу, підтверджено право на пенсію за Списком №1. 
Згідно довідки про особливий характер роботи чи умов праці необхідних для призначення пільгової пенсії вказано, що позивачка в період з 14.04.1995 по 01.05.2004 дійсно працювала лаборантом хімічного аналізу хімічної лабораторії, стаж роботи становить 9 років, 00 місяців, 7 днів.
Вказані записи у трудовій книжці позивачки містять посилання на накази та рішення, на підставі яких здійснено такі записи, крім того вказані записи не містять виправлень/підтирань, які б давали підстави для сумніву у їх правдивості.
Згідно з довідкою про особливий характер роботи чи умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії Ф. 6.2-0-01-19 від 24.01.2007 № 19, виданою ВАТ “Черкаське хімволокно”, позивачка працювала повний робочий день:
- з 14.04.1995 по 01.05.2004 - у виробництві віскозного волокна в якості лаборанта хімічного аналізу хімічної лабораторії, шо передбачено Списком №1, розділ XVI, код 16- 2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36.
Щодо посилання відповідача не те, що довідка Відкритого акціонерного товариства “Черкаське хімволокно” від 24.01.2007 №19 не відповідає додатку 5 до Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993, а саме відсутній підпис головного бухгалтера, суд зазначає таке.
Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 (далі -Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Пунктом 20 Порядку №637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
Згідно з пунктом 23 Порядку №637 документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності).
З аналізу вказаних норм слідує, що уточнюючі довідки підприємств про пільговий характер роботи мають бути підписані посадовими особами підприємства. Проте, вказані норми не містять імперативного припису щодо підписання такої довідки посадовою особою - головним бухгалтером підприємства, та не містять застережень, що стаж має бути підтверджений саме первинною бухгалтерською документацією.
Як вбачається з довідки Відкритого акціонерного товариства “Черкаське хімволокно” від 24.01.2007 №19, дана довідка підписана посадовими особами, а саме - керівником підприємства та начальником відділу кадрів, а також містить відтиск печатки підприємства.
Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.
Суд для вирішення спору застосовує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 26 березня 2019 року у справі №243/4816/17, відповідно до яких не заперечуючи проти права органів, що призначають пенсію, вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі, слід зазначити, що таке право не повинно нівелювати обов`язок пенсійного органу щодо установлення права особи на одержання пенсії на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів, як це визначено п.4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 за №22-1.
Крім того, у постанові від 21.02.2020 у справі № 291/99/17 Верховний Суд дійшов висновку, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.
Оскільки дані трудової книжки позивачки та вищевказаної довідки, які надавались до органу Пенсійного фонду України, підтверджують роботу позивачки на ВАТ “Черкаське хімволокно”, суд дійшов висновку, що позивач має право на зарахування стажу роботи з 14.04.1995 по 01.05.2004 на ВАТ “Черкаське хімволокно” до пільгового стажу за Списком №1, тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №232730029800 від 05.12.2025 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 підлягає скасуванню.
Відповідно до пункту 4.1 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3). Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.
Пунктом 4.3 Порядку № 22-1 визначено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.
Статтею 58 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії (переводить) та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд України має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.
Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.
Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
За таких обставин суд не може підміняти Пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з призначення пенсій громадянам, а належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання відповідача повторно розглянути його заяву про призначення пенсії.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 10 квітня 2018 року по справі № 348/2160/15-а.
Відповідно до пункту 4.2 Порядку №22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
У справі, яка розглядається, суд установив, що для прийняття рішення за результатами поданої позивачем заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено ГУ ПФУ у Дніпропетровської області, рішенням якого позивачці відмовлено в перерахунку пенсії за віком.
Тож, дії зобов`язального характеру щодо перерахунку такої пенсії має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що вирішував питання про призначення позивачці пенсії за віком, яким у цьому випадку є ГУ ПФУ у Дніпропетровській області, а не Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 09 липня 2024 року у справі №240/16372/23.
За таких обставин суд, з урахуванням частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 05.12.2025 № 232730029800 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за Списком № 1 періоди роботи з 14.04.1995 по 01.05.2004 на ВАТ “Черкаське хімволокно”та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05.12.2025 про призначення пенсії за віком за Списком № 1 відповідно до статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” та прийняти відповідне рішення.
Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.
Керуючись ст. ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
вирішив:
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області №232730029800 від 05.12.2025 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за Списком № 1 періоди роботи з 14.04.1995 по 01.05.2004 на ВАТ “Черкаське хімволокно”;
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.12.2025 про призначення пільгової пенсії за віком за Списком № 1 відповідно до статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду, зазначених у цьому рішенні.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 532 (п`ятсот тридцять дві) грн 48 коп.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Суддя 	Віталіна ГАЙДАШ