Справа № 353/967/25
Провадження № 2/353/61/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року	м.Тлумач	

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючої - судді Луковкіної У.Ю., 
з участю: секретаря судового засідання – Мороз М.І.,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумачі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про визнання права власності на земельну ділянку, кадастровий номер: 2625686202:03:007:0008, розташовану в урочищі «Під соколович» с. Соколівка Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, та на земельну частку (пай), розміром 16,15 ум.кад.га, що перебуває у колективній власності СП ім. Грушевського, в с. Олеша Івано-Франківського району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свої вимоги обґрунтовував тим, що у зв`язку з тим, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 010313 був виданий та зареєстрований після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , а також Державний акт на право постійного користування землею серії І-ІФ № 001002 не підтверджує право власності на земельну ділянку, в нотаріальному порядку йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що позбавляє його можливості оформити спадщину на спадкове майно. 
13.11.2025 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Крім цього, даною ухвалою було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву та роз`яснено право пред`явити зустрічний позов. 
22.01.2026 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області було задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Говзана М.М. про витребування доказів та зобов`язано Тлумацьку державну нотаріальну контору Івано-Франківської області надати суду належним чином посвідчену копію спадкової справи, у разі її відкриття, та витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі спадкової справи щодо майна ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє місце проживання якої було с. Олеша Івано-Франківського району Івано-Франківської області.
29.01.2026 року Тлумацька державна нотаріальна контора Івано-Франківської області направила на адресу суду копію спадкової справи № 429/2009.
03.03.2026 року представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Говзан М.М. подав до суду заяву про зменшення позовних вимог, а саме просив визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну частку (пай), розміром 16,15 ум.кад.га, що перебуває у колективній власності СП ім. Грушевського, в с. Олеша Івано-Франківського району Івано-Франківської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 .
В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Говзан М.М. не з`явились, однак представник позивача подав до суду письмову заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує, просив позов задовольнити та розгляд справи провести у їх відсутності. 
Представник відповідача – Олешанської сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області  в підготовче судове засідання не з`явився, однак до суду подав письмову заяву, в якій вказав, що позов ивзнає, не заперечує проти позитивного вирішення справи та просив розгляд справи провести без його участі. 
У зв`язку з неявкою в підготовче судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов, з урахуванням зменшених позовних вимог, підлягає до задоволення, з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 згідно з копією Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0103113, виданого 15.12.2021 року на підставі рішення Тлумацької районної державної адміністрації від 08.06.1999 року № 296, зареєстрованого 10.12.2024 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 395, належало право на земельну частку (пай) розміром 16,15 ум.кад.га у землі, яка перебуває в колективній власності СП ім. Грушевського, що в с. Олеша Івано-Франківського (Тлумацького) району Івано-Франківської області (а.с. 10). 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6). Ще за життя ОСОБА_2 посвідчила на ім`я ОСОБА_1 (позивач) заповіт, яким заповіла йому все належне їй майно, що підтверджується копією заповіту від 06.03.2001 року (а.с. 65).
В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.
ОСОБА_1 (позивач) прийняв спадщину в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , оскільки він у шестимісячний термін звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (а.с. 63), а також отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом успадкувавши житловий будинок та земельну ділянку, які не є предметом цього позову. 
Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 429/2009 від 18.08.2009 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті ОСОБА_2 (а.с. 62-70), з якої вбачається, що ОСОБА_1 (позивач) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , інших спадкоємців в порядку спадкування за законом та за заповітом, які б бажали прийняти спадщину, та які б мали обов`язкову частку у спадщині, немає. 
Отже на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після померлої  ОСОБА_2 .
Однак позивачу в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 на спірну земельну частку (пай), у зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ на вказане нерухоме майно був виданий та зареєстрований після смерті спадкодавця, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області за № 272/02-31 від 09.05.2025 року (а.с. 8). 
Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити спадщину на спадкове майно - земельну частку (пай), в порядку спадкування за заповітом. 
Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЗК України та ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах зі збереженням її цільового призначення.
Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.
Згідно з пунктом 5 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок розпаювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією.
Статтею другою вищевказаного Закону передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією.
Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай), є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.
Суд враховує, що відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділ X «Перехідні положення» ЗК України).
Стаття 126 ЗК України передбачає, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.
Відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).
Отже ОСОБА_1 (позивач), будучи належним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 , має право на оформлення спадщини з переоформленням права власності на спадкову земельну частку (пай) на своє ім`я. 
Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог.
У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
За встановлених судом обставин, позов, з урахуванням зменшених позовних вимог, слід задовольнити.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що сторонами по справі не заявлялось вимог про відшкодування судових витрат, клопотань про відшкодування витрат до закінчення судових дебатів до суду не надходило,  суд не може вийти за межі заявлених вимог, а тому питання розподілу судових витрат судом не вирішується.
На підставі ст.ст. 316-319, 368, 391, 392, 1216-1222, 1225, 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), ст.ст. 81, 126, 131 ЗК України, керуючись ст. ст. 13, 82, 141, 200, 206, 247, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов, з урахуванням зменшених позовних вимог, задовольнити.    
Визнати за  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 , право власності на земельну частку (пай) розміром 16,15 умовних кадастрових гектара, яка перебуває у колективній власності СП ім. Грушевського, що в с. Олеша Івано-Франківського району Івано-Франківської області, згідно з Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ІФ № 0103113, виданим 15.12.2021 року на підставі рішення Тлумацької районної державної адміністрації від 08.06.1999 року № 296, зареєстрованим 10.12.2024 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 395, виданим на ім`я ОСОБА_2 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 . 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Головуючий	У. Ю. ЛУКОВКІНА