Справа № 646/13391/24
Провадження № 1-кп/646/404/2026

В И Р О К 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2026 року      м. Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі:
головуючий– суддя ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання – ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження:
прокурора – ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого – ОСОБА_4 ,
обвинуваченого – ОСОБА_5 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12024221100001650 від 10.07.2024 року відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Великодубове Вільнянського району Запорізької області, з професійно-технічною освітою, громадянина України, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця Збройних сил України військової служби за мобілізацією номера обслуги 2 взводу 5 розрахунку мінометної батареї 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , раніше несудимого,
обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України, 
ВСТАНОВИВ:

Судовим розглядом вказаного кримінального провадження та згідно пред`явленого органом досудового розслідування обвинувачення встановлено наступне.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 10.01.2024 №5-PC старшого сержанта ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначено на посаду номера обслуги 6 мінометного розрахунку 2 мінометного взводу мінометної батареї НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .
Для виконання покладених на нього обов`язків з військової служби старший сержант ОСОБА_5 отримав у військовій частині НОМЕР_1 бойову нарізну вогнепальну зброю - бойовий автомат виробництва СРСР системи Калашникова моделі «АК-74» калібру 5,45 мм, № НОМЕР_3 , 1982 року випуску, споряджений бойовими патронами калібру 5,45 мм.
Так, 09 липня 2024 року близько 23 години 20 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебував за місцем тимчасової дислокації, за адресою: АДРЕСА_2 , в одній будівлі разом із номером обслуги 5 мінометного розрахунку 2 мінометного взводу мінометної батареї 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Саме в цей час між ними відбувся конфлікт на ґрунті особистих неприязних відносин, внаслідок чого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на протиправне позбавлення життя ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання саме таких наслідків, ОСОБА_5 , перебуваючи за вищевказаною адресою, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, взяв до рук закріплену за ним вогнепальну зброю - автомат системи Калашникова моделі «АК-74», калібру 5,45 мм, № НОМЕР_3 , 1982 року випуску, споряджений бойовими патронами калібру 5,45 мм, тобто предмети, які спеціально створені для ураження живої сили ворога, які і вирішив використати в якості знаряддя вчинення злочину.
Далі, ОСОБА_5 , діючи умисно, суб`єктивно усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність своїх дій та можливість настання смерті ОСОБА_6 , перебуваючи на певній відстані відносно останнього, але не впритул, виконав необхідні дії щодо приведення автомата моделі «АК-74» № НОМЕР_3 , у бойову готовність та здійснив 3 рази з проміжком часу не менше 12 пострілів в напрямку ОСОБА_6 , один з яких під час втретє ведення вогню влучив у життєво важливий орган - голову ОСОБА_6 , внаслідок чого останній отримав вогнепальне кульове, проникаюче, наскрізне поранення голови з переломами кісток черепа, ушкодженням оболонок головного мозку та крововиливами над і під ними, ушкодженням тканини головного мозку, з розвитком набряку-набухання головного мозку, що підтверджено висновком експерта № 012-87-2803-2024 від 22.07.2024.
Вищевказане вогнепальне поранення голови має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя (небезпека для життя поранень голови з ушкодженням кісток мозкового черепу, а також оболонок та речовини головного мозку) та знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. Таким чином, ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.
Від вказаних дій ОСОБА_5 17.07.2024 о 08 год 35 хв у КНП "Олександрівська клінічна лікарня м. Києва" внаслідок вогнепального кульового, проникаючого, наскрізного поранення голови настала смерть ОСОБА_6 .
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані як умисне вбивство - умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто як кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України.
Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
У ч. 1 ст. 91 КПК України наведені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Серед іншого, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення; винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Виходячи з аналізу норм частини 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити, серед іншого, такі питання, в тому числі: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення; чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення; чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме; яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому і чи повинен він її відбувати.
Згідно вимог ст.ст. 2, 9 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, при цьому, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч. 6 ст. 22 КПК України).
Частиною 2 ст. 8 та ч. 5 ст. 9 КПК України встановлено, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Зміст поняття доведеності винуватості особи у вчиненні злочину «поза розумним сумнівом» розкрито у пункті 150 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно з яким Суд при оцінці доказів, керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Статтею 62 Конституції України встановлено презумпцію невинуватості, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Принцип презумпції невинуватості закріплений також у міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України та які, відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про міжнародні договори України», є частиною національного законодавства України.
Так, у ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини зазначається, що кожна людина, обвинувачена у вчиненні злочину, має право вважатися невинуватою доти, поки її винність не буде встановлена у законному порядку шляхом прилюдного судового розгляду, при якому їй забезпечують усі можливості для захисту.
Згідно з абз. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права кожен обвинувачений у кримінальному злочині має право вважатися невинним, поки винність його не буде доведена згідно із законом.
Аналогічна норма міститься у п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.
Так, ЄСПЛ, який має право тлумачити Конвенцію для правильного її розуміння, у рішенні в справі «Барбера, Массеге і Джабардо проти Іспанії» зазначив, що п. 2 ст. 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, оскільки обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.
Зазначене кореспондується з позицією Конституційного Суду України, згідно з якою сам факт порушення кримінальної справи щодо конкретної особи, затримання, взяття під варту, пред`явлення їй обвинувачення не можна визнати як кримінальну відповідальність, оскільки особа не несе кримінальної відповідальності, доки її не буде визнано судом винною у вчиненні злочину і вирок суду не набере законної сили (Рішення від 27.10.1999 року у справі №1-15/99).
Також, визначаючи поняття презумпції невинуватості у рішенні в справі «Мінеллі проти Швейцарії», ЄСПЛ зазначив, що «без доведення попередньої вини обвинуваченого в порядку, встановленому законом, і зокрема, без надання обвинуваченому можливості скористатися правом на захист, судове рішення відносно нього породжує відчуття того, що обвинувачений є справді винним».
Крім того, ЄСПЛ у своєму рішенні від 22.04.2010 року у справі «Фатуллаєв проти Азербайджану» зазначив, що презумпція невинуватості, втілена в п.2 ст.6 Конвенції, є одним із елементів справедливого кримінального судочинства, що забороняє передчасне висловлювання як самим судом, так і представниками інших органів влади думки, що особа, яка «обвинувачується у кримінальному злочині», є винною до того, як це доведено в законному порядку.
Аналогічний висновок зроблено ЄСПЛ у п.п. 71, 81 рішення у справі «Шагін проти України».
В п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» наголошується, що п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, а в п. 58 рішення Європейського суд у справі «Серявін та інші проти України» зазначається про те, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті… Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватися публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).
Суд створив необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створюючи необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд дослідив, проаналізував всі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, у відповідності критерію доведення ними обставин, що підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні, поза розумним сумнівом, що відповідає положенням ч. 2 ст. 17 КПК України.
Так, під час судового розгляду кримінального провадження були допитані обвинувачений, свідки, експерти для роз`яснення висновку, досліджені документи, зібрані сторонами кримінального провадження.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що 09.07.2024 близько 06:00 вони виїхали з позиції. Дорогою неодноразово зупинялися на прохання потерпілого ОСОБА_6 , який просив зупинити транспортний засіб для відвідування туалету. За словами обвинуваченого, потерпілий поводився агресивно, зокрема відірвав двері автомобіля, у зв`язку з чим у нього було вилучено автомат.
Прибувши до будинку за адресою: АДРЕСА_2 , обвинувачений зазначив, що здійснив прибирання приміщення. Увечері він перегнав автомобіль, тоді як потерпілий пішов до іншого будинку. Під час прибирання обвинувачений знайшов пляшку горілки та поклав її під ковдру потерпілого.
Згодом, коли потерпілий повернувся, між ними виник конфлікт. Обвинувачений пояснив, що вони перебували в окремих кімнатах; він ліг відпочивати, однак прокинувся від удару ножем, який, за його словами, завдав потерпілий, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Обвинувачений зазначив, що відчув різкий біль та просив потерпілого заспокоїтися.
За словами обвинуваченого, поруч із ним знаходився автомат, який він схопив та здійснив постріл. Потерпілий вибіг до іншої кімнати, кинув у нього швабру та вигукував «завалю», після чого обвинувачений здійснив ще близько п`яти пострілів. Відстань між ними, за його словами, становила приблизно 2–3 метри. Надалі потерпілий знову вийшов, а потім повернувся з іншою шваброю, у зв`язку з чим обвинувачений знову почав стріляти та влучив у потерпілого, після чого з рук останнього випала швабра. Обвинувачений зазначив, що загалом було здійснено приблизно 6–8 пострілів.
Обвинувачений також пояснив, що в його кімнаті було темно, тоді як у кімнаті потерпілого горіло світло. Після події він почав телефонувати побратимам, зокрема додзвонився до Свинаря. Згодом прибула швидка та забрала потерпілого до лікарні.
При цьому обвинувачений наголосив, що мав намір зупинити потерпілого, а постріли, за його словами, були спрямовані в підлогу. Також зазначив, що розкаюється у тому, що спричинив смерть потерпілого та приносить вибачення його родині.
Крім цього, вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження у показаннях свідків та експертів, які були допитані у ході судового розгляду.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що він був старшим бригади. За його словами, у потерпілого ОСОБА_6 було вилучено автомат, оскільки останній мав намір самовільно залишити частину (СЗЧ) та перебував у стані алкогольного сп`яніння. Між потерпілим та обвинуваченим виникала словесна перепалка. Свідок зазначив, що потерпілий був фізично більший за обвинуваченого за статурою. Також пояснив, що у обвинуваченого було наявне свіже поранення в ділянці грудної клітки. Крім того, свідок повідомив, що під час здійснення обходу він бачив, що ОСОБА_5 перебував у будинку в тверезому стані, тоді як потерпілий ОСОБА_6 знаходився в іншому дворі.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що на початку липня вони відпочивали після виконання бойового завдання та алкогольних напоїв не вживали. За його словами, потерпілий ОСОБА_6 залишив їх близько 22 год 00 хв у тверезому стані. Свідок зазначив, що потерпілий мав запальний характер, тоді як обвинувачений є чутливою людиною. Вранці прибув командир та повідомив, що сталася надзвичайна подія. При цьому свідок бачив, що у обвинуваченого ОСОБА_5 був перев`язаний бік. Щодо обставин вилучення автомата у потерпілого ОСОБА_6 свідку нічого не відомо, однак він пояснив, що, як правило, автомат вилучається у разі перебування військовослужбовця в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Також свідок зазначив, що обвинувачений не перебував у кайданках, не був конфліктною особою та з потерпілим близьких стосунків не підтримував.
Допитані у судовому засіданні експерти ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пояснили, що для проведення експертизи їм були надані матеріали кримінального провадження обсягом 220 аркушів. Експертами було вивчено всі надані матеріали, яких, за їхніми словами, було достатньо для проведення дослідження. Експерти підтвердили висновки проведеної експертизи та зазначили, що під час її виконання проводилась бесіда з обвинуваченим. Дослідження здійснювалося із застосуванням клініко-психопатологічного методу. Після завершення експертизи матеріали кримінального провадження були повернуті слідчому.
Дослідивши і перевіривши надані в ході судового розгляду показання свідків та експертів, які також є процесуальними джерелами доказів, суд дійшов висновку, що ці показання є конкретними та узгоджуються з сукупністю інших доказів, які судом покладено у вирок.
Свідки та експерти були попереджені судом про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів і підстав сумніватися у показах даних осіб суд не вбачає.
Окрім того, вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні та дослідженими в судовому засіданні наступними доказами, які суд вважає належними та допустимими, а саме: 
- витягом з ЄРДР по кримінальному провадженню № 12024221100001650 від 10.07.2024, відомості внесені за фактом того, що 10.07.2024 о 01 год 00 хв, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за адресою: АДРЕСА_2 , здійснив 13 пострілів з АК-74, під час яких кульове поранення отримав військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- заявою ОСОБА_11 від 10.07.2024 про добровільну згоду на огляд домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ;
- заявою ОСОБА_5 від 10.07.2024 про добровільне надання працівникам поліції футболки синього кольору з написами та слідами крові;
- витягом з сайту Yourcontrol відносно СТ «Ливарник», код ЄДРПОУ 25177774;
- протоколом огляду місця події від 10.07.2024 проведеного з 05 год 30 хв по 06 год 39 хв за адресою: АДРЕСА_2 , в присутності понятих ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , за участю ОСОБА_5 та власника домоволодіння ОСОБА_11 , із застосуванням технічного засобу фіксації – Panasonic HC-V260, зі змісту якого вбачається, наступне: «огляд проводиться на території приватного домоволодіння АДРЕСА_2 . При вході до будинку в коридорі зліва на право розташовані предмети: дерев`яна шафа, дерев`яна тумба, на підлозі на плитці вбачаються плями РБК, далі розташована перша житлова кімната в якій зліва на право вхід в кімнату № 2, особисті речі, рюкзак зеленого кольору, дров`яна піч, ліжко з ковдрою, дерев`яна швабра, сумка військова зеленого кольору, дерев`яний стіл на якому розташовані предмети мобільний телефон «Redmi 9 CNFC» в чохлі зеленого кольору, ніж з рукояткою зеленого кольору, стіл дерев`яний зеленого кольору на якому знаходяться продукти харчування та посуд. При вході до іншої житлової кімнати на підлозі вбачається уламки від кулі (№2). При вході до другої житлової кімнати на підлозі вбачаються дві гільзи (№4 і №5), зліва розташовані предмети: сумка військова зеленого кольору біля якої на підлозі знаходиться гільза (№6), далі розташований дерев`яний стіл на якому знаходяться продукти харчування та посуд, знизу біля столу на підлозі знаходяться 2 гільзи (№7), далі біля дерев`яного крісла на підлозі знаходяться 8-м гільз (№8), далі під стіною розташоване ліжко зеленого кольору на якому знаходиться автомат АК-74 № НОМЕР_3 , 1982 р. (№9) та 17 набоїв з автомата АК-74 № НОМЕР_3 , 1982 р. з яких 16 набоїв з магазину автомата АК-74 № НОМЕР_3 , 1982 р та 1 набій з автомату АК-74 № НОМЕР_3 , 1982 р., далі розташована дерев`яна тумба, ліжко на якому знаходяться особисті речі, сумка військова зеленого кольору, сумка чорного кольору, дві сумки у смужку біло-чорного кольору, рюкзак військовий зеленого кольору. Під час огляду ОСОБА_5 добровільно видав футболку синього кольору зі слідами речовини бурого кольору»;
- ілюстративним матеріалом до протоколу огляду місця події від 10.07.2024 за адресою: АДРЕСА_2 (29 знімків та флеш карта з ОМП від 10.07.2024);
- протоколом огляду речей від 10.07.2024, проведеним з 11 год 00 хв по 11 год 30 хв в присутності понятих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , зі змісту якого вбачається, що 10.07.2024 було проведено огляд місця події за адресою: АДРЕСА_2 . В ході якого виявлено та вилучено: 1. автомат АК-74 № НОМЕР_3 , 1982 року випуску, з приєднаним магазином, без патронів. На вигляд всі основні частини та механізми автомату наявні, без пошкоджень. До автомата приєднаний ремінь коричневого кольору. 2. футболка синього кольору, з надписами латинськими літерами чорного кольору та візерунками, де на середині лицевої сторони футболки маються плями рідини бурого кольору. 3. 13 гільз, з яких 9 (дев`ять) з маркуванням 270/81, 3 (три) з маркуванням 3/25, 1 (одна) з маркування 60/06. 4. металеві уламки, зовні схожі на фрагменти куль. 5. 17 набоїв 5,45, з яких 16 було вилучено з магазину автомату АК-74 № НОМЕР_3 , 1982 року випуску, та 1 з патронника того ж автомату. 6. розкладний ніж, загальною довжиною 19 см, лезо 9 см, 10 см рукоятка, на кінці леза сліди речовини бурого кольору. На ножі прикріплена мотузка, на кінці якої прив`язаний карабін, зі слідами речовини бурого кольору. 7. змив з спускового гачка АК-74 № НОМЕР_3 , 1982 р.в., запакований в паперовий конверт з пояснювальними надписами. 8. змив з цівки АК-74 № НОМЕР_3 , 1982 р.в., запакований в паперовий конверт з пояснювальними надписами. 9. змив з плями речовини бурого кольору, запакований в паперовий конверт з пояснювальними надписами. 10. змив з рукоятки АК-74 № НОМЕР_3 , 1982 р.в.;
- постановою старшого слідчого СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_15 про визнання речовим доказом та приєднання до матеріалів провадження від 10.07.2024, якою вилучені під час огляду місця події від 10.07.2024 за адресою: АДРЕСА_2 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 12024221100001650 від 10.07.2024;
- ухвалами слідчого судді Червонозаводського районного суду від 11.07.2024 та 17.07.2024 про надання дозволу на проведення огляду за правилами обшуку та про арешт майна;
- квитанціями № 331 та № 332 від 19.10.2024 про прийняття речових доказів;
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 4986 від 10.07.2024 складений о 10 год 04 хв, яким встановлено перебування ОСОБА_5 у стані алкогольного сп`яніння 0,15 проміле;
- книгою видачі зброї та боєприпасів мін. батр. роти 3 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 , зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_5 отримано автомат «АК-74» № НОМЕР_3 ;
- первинною медичною карткою форми 100, виданої в/ч НОМЕР_1 10.07.2024, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та медичною картою № 11701 Ф.№300, діагноз – ножове непроникаюче поранення проекції н/3 грудини;
- консультативним висновком лікаря-спеціаліста від 10.07.2024 та актом про виявлення тілесних ушкоджень від 10.07.2024 складений комісією у складі: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , зі змісту якого вбачається, що 10.07.2024 до ІТТ №1 ГУНП в Харківській області був доставлений громадянин ОСОБА_5 у якого була виявлена колота рана грудної клітини;
- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 10.07.2024, з якого вбачається, що 10.07.2024 о 16:30 год ОСОБА_5 затриманий Куп`янським РВП ГУНП в Харківській області за адресою: Харківська обл., м. Куп`янськ, вул. Захисників Куп`янська, буд. 16;
- ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду міста Харкова від 11.07.2024 про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;
- висновком експерта № СЕ-19/121-24/20502-БЛ від 05.08.2024, зі змісту якого, вбачається, наступне: «1. Представлений для експертизи бойовий автомат виробництва СРСР системи Калашникова моделі «АК-74» калібру 5,45 мм (патрон 5,45х39 АК), № НОМЕР_3 , 1982 року випуску, - відноситься до бойової нарізної вогнепальної зброї. 2. Наданий автомат придатний для стрільби бойовими проміжними патронами 5,45х39 АК. 3. В даному автоматі не виявлено будь-яких несправностей у роботі вузлів затвору, затворної рами та ударно-спускового механізму. 4. Представлені для експертизи 17 бойових проміжних/автоматних патронів 5,45х39 АК виробництва СРСР, призначені для стрільби з бойової нарізної зброї відповідного калібру та типорозміру патронника (автомати та кулемети системи Калашникова тощо), відносяться до боєприпасів нарізної зброї. 5. 7 відстріляних патронів придатні для здійснення пострілів (в тому числі з наданого автомата). Ймовірно, невикористані в ході експериментальної стрільби 10 патронів також придатні для проведення пострілів. 6. Дані 17 патронів виготовлені промисловим способом (виробництво СРСР). 7. Представлені на дослідження 13 стріляних гільз раніше являлися складовими елементами спорядження бойових проміжних патронів 5,45х39 АК виробництва СРСР до бойової нарізної зброї калібру 5,45 мм та відповідного типорозміру патронника (автомати та кулемети Калашникова, тощо). 8. 12 з 13 наданих для дослідження гільз патронів 5,45х39 АК були відстріляні із представленого для експертизи бойового автомата «АК-74» калібру 5,45 мм, № НОМЕР_3 , 1982 р.в., 1 з 13 наданих для дослідження гільз патронів 5,45х39 АК (з маркуванням «60 90») була відстріляна із іншого екземпляра зброї системи Калашникова калібру 5,45 мм. 9. Надані для дослідження 3 деформовані оболонки куль та 1 сталевий сердечник відносяться до складових (конструкційних) елементів метальних снарядів бойових проміжних патронів 5,45х39 АК промислового виробництва, призначених для стрільби з нарізної зброї калібру 5,45 мм та відповідного типорозміру патронника (автомати та кулемети Калашникова, тощо). 10. На 3 наданих деформованих оболонках куль наявні сліди каналу ствола, придатні як для групової, так й індивідуальної ідентифікації зброї. На сталевому сердечнику, як внутрішньому конструкційному елементі кулі, відсутні будь-які сліди каналу ствола зброї. 11. 3 надані деформовані оболонки (в складі колишніх оболонкових куль) були вистріляні з представленого для експертизи бойового автомата «АК-74» калібру 5,45 мм, № НОМЕР_3 , 1982 р.в.»;
- висновком експерта № 012-87-2803-2024, зі змісту якого вбачається, що: «Смерть ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 настала від вогнепального кульового, проникаючого, наскрізного поранення голови з переломами кісток черепа, ушкодженням оболонок головного мозку та крововиливами над і під ними. ушкодженням тканини головного мозку, з розвитком набряку-набухання головного мозку, на що вказує описане в п. 3 А) наскрізне, проникаюче кульове вогнепальне поранення голови: вхідна кульова вогнепальна рана №1 в проекції голівки правої брови, від якої відходить рановий канал, який йде в напрямку зліва-направо, знизу-догори та спереду до заду, по ходу якого ушкоджуються: м`які покриви голови в проекції рани №1, лобна кістка у вигляді вогнепального перелому, тверда мозкова оболонка головного мозку в проекції полюса правої лобної частки, м`яка мозкова оболонка головного мозку в проекції полюса правої лобної частки, права лобна частка у вигляді наскрізного ушкодження, лобна кістка справа, права тім`яна кістка, права скронева та права клиноподібна кістка у вигляді вогнепального перелому зазначених кісток склепіння черепа, м`які покриви голови лобної ділянки справа та закінчується вихідною вогнепальною кульовою раною №4 в лобній ділянці справа, крововиливи в обох очноямкових ділянках; набряк-набухання головного мозку. Рани № 2,3,5, які відходять від ран №1 та №4, входять в комплекс вогнепального поранення голови, утворилися внаслідок розривів шкірних покривів при проходженні вогнепального снаряду (кулі) по ходу вищеописаного ранового каналу. Враховуючи характер, зовнішній вигляд та локалізацію ушкоджень, об`єм травми, забарвлення крововиливів в ділянках ушкоджень та їх інтенсивність, дані з наявної медичної документації, слід вважати, що ушкодження, описані в п. 3 А), виникли прижиттєво, задовго (близько за один тиждень) до настання смерті, від дії вогнепального снаряду (кулі) при пострілі зі стрілецької зброї. Вищевказане вогнепальне поранення голови має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя (небезпека для життя поранень голови з ушкодженням кісток мозкового черепу, а також оболонок та речовини головного мозку) та знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.»;
- висновком експерта № СЕ-19/121-24/23022-БД від 30.09.2024, зі змісту якого вбачається наступне: «Генетичні ознаки (ДНК-профілі) клітин з ядрами, виявлених на клинку, руків`ї та мотузці, що кріпиться до ножа (об`єкти №№ 2, 5, 6, 7), збігаються між собою та з генетичними ознаками (ДНК-профілем) зразка крові потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (об`єкт № 1 згідно висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС від 30.09.2024 № CE-19/121-24/23024-БД), і не збігаються з генетичними ознаками (ДНК- профілем) зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (об`єкт № 2 згідно висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС від 30.09.2024 № CE-19/121-24/23024-БД). Ймовірність походження даних генетичних ознак (ДНК-профілів) від потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (об`єкт № 1 згідно висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС від 30.09.2024 № CE-19/121-24/23024-БД), становить не менше ніж 99,99999999%. Генетичні ознаки сліду крові людини та клітин з ядрами, виявлених на клинку ножа (об`єкт № 1), є змішаними, містять генетичні ознаки більш, ніж однієї особи та можуть бути придатні для ідентифікації лише за домінуючим ДНК-профілем. Генетичні ознаки особи, яка домінує у змішаних генетичних ознаках слідів крові людини та клітин з ядрами, виявлених на клинку ножа (об`єкт № 1), збігаються з генетичними ознаками (ДНК-профілем) зразка букального епітелію (слини) підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (об`єкт № 2 згідно висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС від 30.09.2024 № СЕ-19/121-24/23024-БД), та не збігаються з генетичними ознаками (ДНК-профілем) зразка крові потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (об`єкт № 1 згідно висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС від 30.09.2024 № CE-19/121-24/23024-БД). Генетичні ознаки сліду крові людини та клітин з ядрами, виявлених на клинку ножа (об`єкт № 3), є змішаними, містять генетичні ознаки більш, ніж однієї особи та можуть бути придатні для ідентифікації лише за домінуючим ДНК-профілем. Генетичні ознаки особи, яка домінує у змішаних генетичних ознаках слідів крові людини та клітин з ядрами, виявлених на клинку ножа (об`єкт № 3), збігаються з генетичними ознаками (ДНК-профілем) зразка крові потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (об`єкт № 1 згідно висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС від 30.09.2024 № СЕ-19/121-24/23024-БД), та не збігаються з генетичними ознаками (ДНК-профілем) зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (об`єкт № 2 згідно висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС від 30.09.2024 № CE-19/121-24/23024-БД). У зв`язку з тим, що генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених на наданому на дослідження ножі, а саме на клинку ножа (об`єкт № 4), не встановлено, надати відповідь на запитання: "Чи збігаються генетичні ознаки крові людини та клітин з ядрами, виявленими на ножі наданому на дослідження, з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ?" стосовно даного об`єкта не є можливим.»;
- висновком експерта № СЕ-19/121-24/23024-БД від 30.09.2024, зі змісту якого вбачається наступне: «На наданих на дослідження: змиві з руків`я автомата АК-74 з серійним номером № НОМЕР_3 , 1982 р.в. (об`єкт № 3), виявлено кров людини та клітини з ядрами, змивах зі спускового гачка автомата АК-74 з серійним номером № НОМЕР_3 , 1982 р.в. (об`єкт № 4) та з цівки автомата АК-74 з серійним номером № НОМЕР_3 , 1982 р.в. (об`єкт № 5), виявлено клітини з ядрами, кров людини не виявлено. Встановлено генетичні ознаки сліду крові та клітин з ядрами, виявлених на змиві з руків`я автомата АК-74 з серійним номером № НОМЕР_3 , 1982 р.в. (об`єкт № 3), клітин з ядрами, виявлених на змиві зі спускового гачка автомата АК-74 з серійним номером № НОМЕР_3 , 1982 р.в. (об`єкт № 4) (таблиця 1.1, додаток 1). Встановлено генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених на змиві з цівки автомата АК-74 з серійним номером № 1807221, 1982 р. в. (об`єкт № 5), які є змішаними та є непридатними для ідентифікації. 4. Генетичні ознаки сліду крові та клітин з ядрами, виявлених на змиві з руків`я автомата АК-74 з серійним номером № НОМЕР_3 , 1982 р.в. (об`єкт № 3), клітин з ядрами, виявлених на змиві зі спускового гачка автомата АК-74 з серійним номером № НОМЕР_3 , 1982 р.в. (об`єкт № 4), є змішаними, містять генетичні ознаки більш, ніж однієї особи і можуть бути придатні для ідентифікації лише за домінуючим ДНК-профілем Генетичні ознаки особи, яка домінує у змішаних генетичних ознаках сліду крові та клітин з ядрами, виявлених на змиві з руків`я автомата АК-74 з серійним номером № НОМЕР_3 , 1982 р.в. (об`єкт № 3), клітин з ядрами, виявлених на змиві зі спускового гачка автомата АК-74 з серійним номером № НОМЕР_3 , 1982 р.в. (об`єкт № 4), збігаються між собою та з генетичними ознаками (ДНК-профілем) зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (об`єкт № 2), і не збігаються з генетичними ознаками (ДНК- профілем) зразка крові трупа потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (об`єкт № 1). У зв`язку з тим, що генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених на змиві з цівки автомата АК-74 з серійним номером № 1807221, 1982 р.в. (об`єкт № 5), є непридатними для ідентифікації, надати відповідь на запитання: "Чи збігаються генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених на змивах наданих на дослідження, з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ?" стосовно даного об`єкта не є можливим.»;
- висновком судово-психіатричного експерта № 595 від 28.08.2024, зі змісту якого вбачається наступне: «У період часу, до якого відноситься правопорушення, ОСОБА_5 перебував поза будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, а був у стані гострої неускладненій алкогольної інтоксикації (звичайного алкогольного сп`яніння), на користь чого свідчать прийом спиртних напоїв, фізичні ознаки сп`яніння, при цьому був орієнтований в навколишній ситуації та особах, дії носили послідовний і цілеспрямований характер, були відсутні психотичні розлади, збереглися спогади того періоду. 1. ОСОБА_5 на теперішній час хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки не виявляє. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. 2. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_5 перебував у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації, поза хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. 3. ОСОБА_5 на теперішній час, відповідно до свого психічного стану, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.»;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 22.10.2024, проведеного з 11 год 14 хв по 12 год 01 хв, за адресою: Харківська обл., Куп`янський р-н, смт Шевченкове, вул. Бубліченка, 15 за участю ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_4 , судово-медичного експерта та понятих та флеш носієм-картою пам`яті «Micro SD HC GOODRAM» на 32 GB з відеозаписами до вказаного протоколу;
- висновком експерта (повторна) № 12-14/254-Зм/24 від 24.10.2024, зі змісту якого вбачається, наступне: «Свідчення гр-на ОСОБА_5 , дані ним в якості підозрюваного, в ході його допиту, в цілому не суперечать судово-медичним даним, як в механізмі нанесення тілесного ушкодження, так і в способі його спричинення потерпілому гр-ну ОСОБА_6 , і відповідають об`єктивним судово-медичним даним отриманим в ході судово-медичної експертизи.»;
- висновком експерта № СЕ-19/121-24/34150-ХЗ від 15.11.2024, зі змісту якого вбачається наступне: «Наданий предмет є складним багатопредметним ножем господарсько-побутового призначення та не відноситься до категорії холодної зброї. Наданий складний ніж виготовлений промисловим способом.».
Підстави ставити під сумнів вказані вище показання свідків, експертів та документи відсутні, вони узгоджуються між собою, є належними, допустимими, достовірними доказами, та не викликають сумнівів у суду.
Крім того, під час судового провадження були досліджені наявні у справі речові докази, вказані више. За результатами дослідження суперечності або невідповідності з іншими доказами по справі відсутні.
Отже, аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені під час судового розгляду докази в сукупності за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального правопорушення, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінальним процесуальним законодавством.
Так, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та допустимих відомостях, визнаних доказами, або відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.
Європейський суд з прав людини наголошує, що ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (справа Дж. Мюрей проти Сполученого Королівства).
Згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 04.07.2018 року у справі №688/788/15-к, стандарт доведення "поза розумним сумнівом" означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння, як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Зокрема, у справах, в яких наявність та/або характер умислу має значення для правової кваліфікації діяння, суд у своєму рішенні має пояснити, яким чином встановлені ним обставини справи доводять наявність умислу саме такого характеру, який є необхідним елементом складу злочину, і виключає можливу відсутність умислу або інший характер умислу. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, – є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.
Суд при вирішенні вказаної справи керується, тим, що умисне вбивство може бути вчинене з прямим умислом, коли винний усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачає його суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини і бажає її настання, або з непрямим умислом коли винний хоча і не бажає настання смерті іншої людини, але свідомо припускає її настання.
Питання про умисел вирішується судом виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їхні стосунки. Якщо винний діяв з умислом на вбивство, тривалість часу, що минув з моменту заподіяння ушкоджень до настання смерті потерпілого, для кваліфікації злочину як умисного вбивства значення не має (п. 22 постанови ПВСУ «Про судову практику в справах про зло- чини проти життя і здоров`я особи» від 7 лютого 2003 року № 2).
Умисне поранення життєво важливих органів потерпілого, внаслідок чого сталася смерть, судова практика розцінює як свідчення умислу винного на позбавлення життя і кваліфікує такі дії як умисне вбивство (Рад. право 1962. № 1. ст. 151).
Вбивство, яке було наслідком дії особи, котра хоча й не ставила собі за мету позбавлення життя, але байдуже ставилася до такого наслідку, можливість якого вона свідомо допускала, має кваліфікуватися як умисне вбивство. Відповідальність за умисне спричинення смерті настає і у випадках, коли винний, умисно завдаючи шкоду потерпілому, не передбачає конкретно, яка саме шкода матиме місце, допускаючи можливість будь-якої шкоди, в тому числі й смерті, яка фактично настає.
Для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч. 2 ст. 121 КК), суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел вирішується виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, при цьому - визначальним є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.
Так, суд не приймає аргументи сторони захисту в тій частині, що виникнення конфлікту між обвинуваченим та потерпілим та подія вчинення злочину були обумовлені виключно поведінкою самого потерпілого. Разом із тим, обставини вчиненого діяння, спосіб його вчинення, знаряддя злочину - автомат, а також характер і локалізація поранення, зокрема у життєво важливий орган ОСОБА_6 , свідчать про те, що ОСОБА_5 усвідомлював суспільну небезпеку своїх дій, передбачав їх наслідки, розумів наявність причинного зв`язку між своїми діями і наслідками та свідомо припускав їх настання. Зокрема, обвинувачений, будучи тривалий час (з березня 2023 року) військовослужбовцем, маючи професійні навички поводження із закріпленою за ним нарізною автоматичною зброєю, здійснив 3 рази з інтервалом у часі числені постріли з вказаної вогнепальної зброї - автомату та, стріляючи у 3-й раз, спричинив вогнепальне кульове поранення саме в ділянку життєво важливого органу потерпілого - голову. 
При цьому для встановлення умислу на заподіяння тілесних ушкоджень не є обов`язковою наявність заздалегідь обдуманого наміру, оскільки такий умисел може виникнути раптово та бути реалізований безпосередньо під час розвитку конфлікту, зокрема, як реакція на дії потерпілого. Крім того, судом враховано, що складний ніж, яким, за словами обвинуваченого, його було поранено потерпілим, відповідно до висновку експерта № СЕ-19/121-24/34150-ХЗ від 15.11.2024, не відноситься до холодної зброї, а у момент нанесення обвинуваченим смертельного поранення потерпілому він був беззбройний та погрожував ОСОБА_5 , за показаннями самого обвинуваченого, шваброю з іншої кімнати.
Тому, судом за результатами судового провадження також не встановлено обставин необхідної оборони, перевищення її меж обвинуваченим чи вбивства через необережність, про що зазначав його захисник.
Натомість, судовим розглядом встановлено, що військовослужбовці ОСОБА_5 та ОСОБА_6 станом на 09.07.2024 перебували у неприязних відносинах та конфліктували. Обвинувачений, який тривалий час є військовослужбовцем, маючи спеціальні навички поводження з вогнепальною нарізною зброєю, усвідомлюючи, що потерпілий ОСОБА_6 перебуває у стані акогольного сп`яніння, не має особистої вогнепальної зброї у розпорядженні (вилучена вдень командиром), погрожуючи обвинуваченому шваброю, після непроникаючого поранення, який за твердженням обвинуваченого наніс йому потерпілий, бере у руки вказану автоматичну зброю, приводить її у бойове положення, умисно здійснює у бік потерпілого 3 рази з інтервалом часу з близької відстані, 2-3 метри, числені постріли, при цьому, в 3-й раз побачивши у пройомі двері потерпілого в освітленому примішенні, завдає йому поранення у життєво важливий орган - голову, яке спричинило смерть ОСОБА_6 . 
Зважаючи на показання обвинуваченого, сукупність всіх обставин вчиненого діяння, судом встановлена наявність саме умисних дій ОСОБА_5 - він усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини, не бажав настання смерті ОСОБА_6 , але свідомо припускав її настання. Про це також свідчить поведінка обвинуваченого після події злочину.
Тому, тривалість часу, що минув з моменту заподіяння ушкоджень до настання смерті потерпілого, не є перешкодою для кваліфікації злочину як умисного вбивства, та не є підставою для перекваліфікації дій обвинуваченого на умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч. 2 ст. 121 КК) по цій справі. При цьому, судом враховуються також показання обвинуваченого, який під час судового провадження повідомив, що його дії не були направлені на заподіяння потерпілому саме тяжких тілесних ушкоджень.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 , умисно завдаючи шкоду потерпілому, не передбачав конкретно, яка саме шкода матиме місце, допускаючи можливість будь-якої шкоди, в тому числі й смерті потерпілого, яка фактично настала.
Разом з тим, судовим розглядом не встановлено та не доведено учасниками провадження наявності у обвинуваченого суб`єктивного ставлення до наслідків своїх дій - настання смерті потерпілого, що характеризується необережністю.
Проаналізовані судом обставини та докази переконують суд, що обвинувачений ОСОБА_5 під час конфлікту із ОСОБА_6 умисно позбавив життя потерпілого, а його показання про відсутність умислу на вбивство не відповідають дійсним обставинам справи.
Суд, розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, вважає вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведеною у повному обсязі, а тому його дії слід кваліфікувати за частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України, а саме - як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Вирішуючи питання про вид і міру покарання, які слід застосувати до обвинуваченого, суд враховує, що згідно з ч. 2 статті 50 Кримінального кодексу України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Відповідно до статті 65 Кримінального кодексу України, при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ч. 6 статті 12 Кримінального кодексу України, кримінальне правопорушення, інкриміноване обвинуваченому є особливо тяжким злочином, за яке в разі визнання його винуватим, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Великодубове Вільнянського району Запорізької області, має професійно-технічну освіту, є громадянином України, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Обвинувачений проходив військову службу у Збройних Силах України за мобілізацією на посаді номера обслуги 2 взводу 5 розрахунку мінометної батареї 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 . На обліку у лікарів-нарколога та психіатра не перебуває, раніше несудимий.
Відповідно до службової характеристики, за час проходження військової служби зарекомендував себе як військовослужбовець, спроможний своєчасно та якісно виконувати поставлені завдання; ввічливий, на зауваження реагує адекватно. До виконання службових обов`язків ставиться відповідально, проявляє ініціативність, відповідальність та цілеспрямованість.
Нагороджений відзнакою командира 43 ОМБр «Щит Хоробрих» № 061 від 06.05.2024.
Суд також враховує, що обвинувачений тривалий час здійснював активний захист України від збройної агресії рф, виконував бойові завдання, стягнень по службі не мав та в подальшому бажає продовжити військову службу у Збройних Силах України.
Обставинами, що пом`якшують покарання, обвинуваченому відповідно до положень статті 66 Кримінального кодексу України, суд визнає віктимну поведінку потерпілого та перебування обвинуваченого тривалий час в умовах активних бойових дій та у бойовій обстановці.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Призначене покарання має відповідати характеру протиправних діянь, їх небезпечності, даним, що всебічно характеризують особу винного й відображають його подальшу кримінальну поведінку як прояв ставлення до скоєного, адже така співмірність є критерієм справедливості кримінальної відповідальності.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Згідно з роз`ясненнями у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Також необхідно врахувати позицію Конституційного Суду України, викладену у рішенні № 15-рп/2004 від 02 листопада 2004 року, відповідно до якої окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права – є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, підвищену суспільну небезпеку діяння, обставини справи, а також дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який вперше притягається до кримінальної відповідальності, суд приходить до висновку, що його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень можливе лише за умови призначення покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства.
З урахуванням наведеного, позицій учасників провадження, висловлених у судових дебатах, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк дев`ять років.
Разом з тим, відповідно до частини 5 статті 72 КК України, зарахувати ОСОБА_5 , в строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 10.07.2024 року по день набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. 
Призначення саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.
Цивільний позов не заявлявся.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна підлягають скасуванню.
Належні підтверджені процесуальні витрати у справі складають 31843,26 гривень за проведення судових експертиз, а саме: судово-балістичної експертизи № СЕ-19/121-24/20502-БЛ від 05.08.2024 у розмірі 12495,12 гривень; молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/121-24/23022-БД від 30.09.2024 у розмірі 10512,29 гривень; молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/121-24/23024-БД від 30.09.2024 у розмірі 7244,05 гривень; експертизи зброї № СЕ-19/121-24/34150-ХЗ від 15.11.2024 у розмірі 1591,80 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 368-371, 373, 374, 392-393 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років.
Строк відбування покарання  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту його затримання – з 10.07.2024 року.
Запобіжний захід  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Відповідно до частини 5 статті 72 КК України, зарахувати  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 10.07.2024 року по день набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Стягнути з  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати за проведення:
- судово-балістичної експертизи № СЕ-19/121-24/20502-БЛ від 05.08.2024 у розмірі 12495 (дванадцять тисяч чотириста дев`яносто п`ять) гривень 12 копійок;
- молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/121-24/23022-БД від 30.09.2024 у розмірі 10512 (десять тисяч п`ятсот дванадцять) гривень 29 копійок;
- молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/121-24/23024-БД від 30.09.2024 у розмірі 7244 (сім тисяч двісті сорок чотири) гривні 05 копійок;
- експертизи зброї № СЕ-19/121-24/34150-ХЗ від 15.11.2024 у розмірі 1591 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто одна) гривня 80 копійок.
Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.07.2024, після набрання вироком законної сили - скасувати.
Речові докази:
- ніж розкладний з дерев`яною рукояткою та пластмасовими вставками зеленого кольору по бокам, зі слідами речовими бурого кольору; 13 гільз з металевими уламками зовні схожі на фрагменти куль; футболку синього кольору з плямами речовини бурого кольору – знищити;
- автомат АК 74 з серійним номером № НОМЕР_3 , 1982 року випуску; 16 набоїв з магазину та 1 з патронника АК-74 з серійним номером № 1807221, 1982 року випуску – повернути власнику в/ч НОМЕР_1 Збройних сил України.
Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Основ`янський районний суд міста Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя           ОСОБА_1