Справа № 283/3023/25
Провадження №1-кп/283/131/2026

В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
09 квітня 2026 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирстької області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали кримінального провадження відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Йосипівка Малинського району, Житомирської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, інваліда 3 групи, учасника бойових дій, на утриманні осіб не має, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В один із днів липня 2025 року, точні дата та час досудовим розслідуванням не встановлені, ОСОБА_5 (до 11.04.2025 — ОСОБА_6 згідно з рішенням Малинського районного суду від 21.02.2025), перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за попередньою змовою з невстановленою особою, діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідних категорій, яке видається відповідно до Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування машинами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 квітня 1994 року № 217, вступив у попередню змову з невстановленою особою, з якою домовився про умови виготовлення на його ім`я підробленого посвідчення водія та надав для цього невстановленій особі свої персональні дані та фотокартку із зображенням власного обличчя, чим безпосередньо виконав частину об`єктивної сторони кримінально караного діяння, пов`язаного з підробленням посвідчення.
У подальшому, в один із днів серпня 2025 року близько 11 години, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи у м. Києві на станції метро «Академмістечко», поблизу магазину «NOVUS», що за адресою: проспект Академіка Паладіна, 7А, м. Київ, отримав від невстановленої у ході досудового розслідування особи підроблений офіційний документ, подібний за зовнішніми ознаками до офіційного документа - посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з датою видачі 16.12.2024, видане Територіальним сервісним центром № 1841 з відміткою про дозвіл на керування транспортними засобами категорій «А», «В», бланк якого не відповідає встановленому зразку, що перебуває в офіційному обігу на території України.
Після отримання від невстановленої досудовим розслідуванням особи підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 16.12.2024 ОСОБА_5 використовував його у власних цілях, а саме з метою керування транспортними засобами категорій «А» та «В» до 25.10.2025.
Так, 25.10.2025 близько 00 години 50 хвилин ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «PEUGEOT», моделі «407», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався по вул. Володимирській м. Малин Житомирської області, де поблизу буд. № 23 був зупинений працівниками СРПП відділення поліції № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області. На вимогу поліцейських пред`явити для перевірки документи, а саме посвідчення водія, ОСОБА_5 надав завідомо підроблений документ - посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане Територіальним сервісним центром № 1841 16.12.2024 з правом керування транспортними засобами категорій «А» та «В» на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ході чого було встановлено, що посвідчення водія, яке використовував ОСОБА_5 , не відповідає стандартним вимогам посвідчень водія, таким чином він використав завідомо підроблений документ.
Своїми умисними діями, вираженими у підробленні посвідчення, яке видається суб`єктом державної реєстрації прав, що має право його видавати та надає відповідні права з метою його використання, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, а також у використанні завідомо підробленого документа, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.
21.11.2025 між прокурором Малинського відділу Коростенської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у присутності захисника ОСОБА_4 , на підставі ст. ст. 468, 469, 470, 472 КПК України, укладено та підписано угоду про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.3, 4 ст.358 КК України, обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень.
Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме, покарання за ч.3 ст.358 – 1 рік позбавлення волі; за ч.4 ст.358 України - штраф в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 850 грн. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_5 остаточне покарання у вигляді 1 року позбавлення волі. З урахуванням особи, застосувати положення ст. 75 КК України та звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких, тяжких та особливо тяжких, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений та захисник в судовому засіданні просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене в ньому покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3, 4 ст. 358 КК України в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Наслідки укладення, затвердження та невиконання умов угоди про визнання винуватості йому зрозумілі, угоду підписано добровільно за власним волевиявленням ОСОБА_5 в присутності захисника.
Кримінальне правопорушення у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст.12 КК України передбачене ч.3 ст.358 КК України відноситься до нетяжких злочинів, а ч.4 ст. 358 КК України до кримінального проступку.
Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції ч.3 ст.384 та ч.4 ст. 358 КК України.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь – яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
На підставі наведеного, суд приходить до висновку,що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання за ч.3 ст.358 – 1 рік позбавлення волі; за ч.4 ст.358 України - штраф в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 850 грн; на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 1 року позбавлення волі. З урахуванням особи обвинуваченого, який на обліках у психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, має статус учасника бойових дій, перебував на службі в ЗСУ, має постійне місце проживання, характеризується позитивно, застосувати положення ст. 75 КК України щодо звільнення ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. 
Питання про речові докази вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 21 листопада 2025 року між прокурором ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №12025065510000143, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 жовтня 2025 року.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним за ч.3 ст.358 КК України та обрати йому покарання у виді 1 року позбавлення волі;
визнати винним за ч.4 ст.358 КК України та обрати покарання, штраф в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 850 грн;
на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді 1 року позбавлення волі.
Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5  від відбування основного покарання з випробуванням та визначенням іспитового строку 1 (один) рік.
Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5  наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Скасувати арешт накладений слідчим суддею Малинського районного суду Житомирської області 28.10.2025 на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого 16.12.2024 на ім`я ОСОБА_6 .
Речові докази по справі, а саме:
посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого 16.12.2024 на ім`я ОСОБА_6 - знищити.
На даний вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Малинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.
Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.  Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. 
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя:	  	ОСОБА_1